42 



ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 4. 



Vir. 26. 





ßil*^ 59. Taggar (bild 59) mycket sparsamma (delvis säkerligen följd af 



lokalen), på öfre skottdelar ofta O, nerlutande, från låg, kort bas med 

 äggr. lansettlik basyta hastigt sammandragna, nästan raka eller de 

 något gröfre svagt, ofta tvärt nerböjda. Bladskafttaggar endast en 

 eller annan på bladskotten, korta, raka. Hårighet gles och kort. Blad- 

 färg mörkgrön. 



Mellanblad oftast fyrkan- 

 tigt rombiska (c), stundom 

 genom smalare basdel nor- 

 malt rombiska eller genom 

 mer utbildad toppdel bredt 

 ovala (c'); tänder i allmän- 

 het långt utdragna, med in- 

 böjda uddar, vid största blad- 

 bredden ganska breda; dub- 

 beltänder (liksom hos neder- 

 bladen) ganska vanliga; bi- 

 tand hos de bredaste grof, 

 m. el. m. bakåtriktad; inga 

 glandeluddar. Öfverblad ägg- 

 runda (sällan med så lång 

 tillskärpning som d), tänder 

 raka, vid största bladbredden 

 något utspärrade. Öfre bladskottblad m. el. m. aflångt äggrunda, tänder grofva, 

 nästan rätsidiga, med helt kort, ofta utåtriktad udd. 



Fodersmåblad (s) m. el. m. bredt lansettlika, oftast hela. Kronblad breda 

 med rundad bas, färg ungefär som T. 1,13. Nypon med fodret allmänt kvar, 

 neråt — utåt riktadt; toppnypon med tydligt men kort skaft, m. el. m. rundadt 

 päronformigt. 



Var. 2. nummularia At. ß., n:r 50 (Gustafsborg, något skuggig, myll- 

 rik växtplats; ensam buske): Mrä-form af egendomUg, starkt gråaktig blad- 

 färg, bladbas mycket bred, neder- och mellanblad rundtoppiga; grund 

 men skarp, rätsidig och uddig tandning ^ (se bild 62). — Ymnig vid 

 Stockholm och Svartsjö, äfven den väl differentierade /r^-formen, mer 

 småbladig och m. el. m. tersi-f.; på Långholmen har Matsson funnit den 

 ciliösa fn: var. Holmiensis Matss. Som jr///^/'-formen betraktar jag den 

 mycket utmärkta var. lentescens Matss. (Svartsjö, Sigtuna), med äfven 

 bitanden tydligt klufven. — Här växande elementarart utmärkt genom 

 bladen, som äro mer tjocka, ludna och mörkgröna än hos hufvudformen 

 samt visa tendens till /rr-form genom talrika glandeluddar och småglr på 

 bladskaften. 



Taggar (bild 61) glesa (utom på långskottens nedersta delar), på öfre 

 skottdelar O, i allmänhet starkt nerlutande men ej så mycket krökta, bas rätt 



Virf. tenuidens 26. 



^ De rundade bladtopparna få häraf en karakteristisk småkrusighet, som genom likhet 

 med kanten på guldmynt gifvit mig anledning till namnet nummularia. 



