S. ALMQUIST. BERGIANSKA TRÄDGÅRDENS SPONTANA ROSA-FORMER. 



45 



Taggar med ß''^ 64. 



låg bas, afl. lan- 

 settlik basyta, 

 spets sällan ner- 

 krökt \ Blad- 

 skafttaggar rik- 

 liga, rätt långa, 

 nästan raka, nål- 

 formiga; finnas 

 äfven på öfre 

 blomskottblad. 

 Hårighet svag, 

 öfre blomskott- 

 blad ofta ofvan 



nästan glatta. 

 Bladfärg rätt ljus; 

 kvistar gröna. Virf. Isetula 25: a och öfre raden; 60: nedre c, d, h. 



Nederblad i allmänhet bredt omv. äggrunda, med svagt rundad — tvär 

 topp (som bild 64 a), basdelens sidor rundade. Mellanblad ovalt — elliptiskt 

 omv. äggrunda, bas något skärpt, topp något trubbad. Öfverblad ovala (stundom 

 med dragning åt äggrundt), bas något skärpt (som det öfre d). Bladskottens 

 öfverblad äggrunda med smalt rundad bas och lång tillskärpning, vanligen utan 

 tydlig uddbildning (nästan som det öfre h). 



Tänder hos underbladen med rundad utkant, äfven framkanten stundom 

 något rundad. Hos öfre bladen går utkanten i allmänhet rakt nästan fram till 

 inskärningen för nästa tand; hos dessa blad kort tandudd, vanligen m. el. m. 

 ätstruken. Endast nedre bladen ha dubbeltänder, på toppdelen, ung. V3; bi- 

 tand i allmänhet åtliggande. 



Fodrets uddblad stundom tämligen bredt lansettlikt. Kronblad relativt 

 smala (längd och bredd lika), knappt mer än öfre hälften färgad och ej hög 

 färg. Nypon med rätt långa skaft och allmänt kvarsittande, starkt upprätt foder; 

 toppnypon ovalt — m. el. m. bredt omv. äggrundt; sidonypon äggformiga. 



y, n:r 29 V2 (längst ner i dalen, stark skugga; svagt bestånd): endast 



skild från ß genom starkare, jämn hårighet, mer utdragna bladtoppar och 



något bättre utbildade bladuddar. 



På ett kraftigt bladskott visa mellanbladen en typ af tandning, som hos 

 alla Matssonn-'ü. återkommer, m. el. m. modifierad: både fram- och utkanten 

 buktade till en gemensam rundning, från hvars topp den ytterst korta udden 

 står ut (ung. som på bild 69 g). 



()', n:r 25 (nära nordkullens toppkant samt dess brant mot dalen, stark 



skugga; rätt stor, snårlik buske): /«//-form till föreg; blad bredbasiga, 



mörkgröna; dubbeltänder vanHga; kronblad bredare, af mycket blek färg ". 



1 Alla Gustafsborgsff. af "Matssonii ha egendomligt nog mindre ncrkrökt taggspets än mot- 

 svarande ff. frän norra området (jfr t. ex. bild 63 och 65). 



^ En mot denna alldeles svarande per- och iersi-L togs af Matsson 1904, ovisst om i träd- 

 gärden eller utanför. Blad fastare, de öfre ofvan glatta; öfvergångs- och mellanblad (men ej neder- 



