S. ALMQUIST. 



BERGIANSKA TRÄDGARDENS SPONTANA ROSA-FORMER. 



55 



Bild 82. 



samma elementarart^ som det synes en annan än Matssons ursprungliga 



subvanesceiis från Svartsjö, ^ i förhållande till hvilken denna är lati- 



form: utpräglad sub-{oxu\ med m. el. m. glandelrikt foder, nästan hvita 



kronblad, mycket dubbeltänder (i flertal på öfvergångs- och mellanbladens 



toppdel). 



Taggar (bild 8i af sol-, bild 82 af skuggform) Bild 81. 



mindre än hos hufvudformen af Bergiana. 



Öfvergångsblad aftrubbadt aflångt, sidoblad t. o. 



m. något urnupna. Mellanblad (bild 83 c) af elliptisk typ, ^|V 



ofta något båtformigt (c visar ett sådant med ovanligt spetsig 



bas). Bladskottblad m. el. m. båtformigt äggr. hjärtlika, 



endast de öfre något spetsade. Tandning märkbart grun- 

 dare än hos föreg., hos öfverbladen ganska hvassuddig (se 



bladen på nyponbilden). Fodrets uddblad i allmänhet 



bredare och trubbigare (se nyponbilden, som visar dem 



sådana de för hela underartens flesta former kunna anses 



typiska). Kronblad mindre, något smalare. Nypon mörk- 

 bruna (åtm. hos 45), mindre och med oftare utåtriktadt 



foder; toppnypon (sällan så smalt som på bilden) alltid 



med utbildadt skaft. — I allt öfrigt som föreg. 



>: Bergiana x Matssonii. 



Följande 3 sinsemellan ganska olika mellanformer 

 mellan de båda arterna visa visserligen icke den för hybri- 

 der vanliga starka nedsättningen i fertilitet, men förråda 

 sin hybrida natur dels genom karaktärernas obestämdhet 

 (så att t. ex. på ett skott ett blad i något hänseende Virf. subvan. 45. Virf. 28. 

 erinrar om Bergiana, ett annat i samma hänseende om Matssonii, under det pä 

 ett annat skott motsvarande blad kunna förhålla sig omvändt), dels genom deras 

 sä att säga godtyckliga blandning (sä att t. ex. en form har Matssonii kronfärg 

 och Bergianas bladform, en annan tvärtom). I följd häraf låta de ej infoga sig 

 i de annars så enhetliga formgrupperna och kontinuerliga serierna, utan stå 

 underligt isolerade, som just typiskt är för hybrider i ett formrikt släkte. 



c; (mer af Bergiana), n:r 32 (vid dalens öfvergång i planen ofvanför; 

 ung, låg buske). Har af Matssonii [canula?) hufvudsakligen kronbladens 

 höga färg och bredt triangulära form (nästan som T. i, 16, dock med 

 djupare och spetsigare in.skärning), de relativt långa, spensliga stam- och 

 bladskafttaggarna samt tydligare och smalare udd på de öfre bladen; i 

 öfrigt mest lik Bergiana. Nypon tegelröda, smala; toppnypon ovala och 

 långskaftade som hos Matssonii, men med starkt inrullade, öfvervägande 

 upprätta, kvarsittande foderblad som hos Bergiana. 



ß (mer a.( Ä/atssonii), n:r 56 (Gustafsborg vid bryggan, mellan ßr;//u/a 

 ß och /; ung, låg buske). Påfallande lik sin granne, ß/-niu/a fi; ai Bergiana 



' Ur vanescens-iyipQn ha vid Svartsjö ett flertal mycket skilda elementararter utbildat sig. 



