Anmärkningar och slutsatser. 



Såsom ofvan framhållits, utgör R. solstitialis coli. (Bess.), i den betydelse 

 här gifvits denna art, ett inom sig nära sammanhängande formområde, skarpt 

 afskildt från grannarternas, och med en gemensam, i alla hänseenden utpräglad 

 formtyp, således en art i Linneansk betydelse. Den kan betraktas som en 

 nordligare parallell-art till R. canina, ungefär med samma ställning till denna, 

 som Xyniphcca Candida har till N. alba: jämförelsen mellan dessa båda art-par 

 låter sig naturligt genomföras i åtskilliga hänseenden. 



Det var framför allt genom det skarpa afskiljandet af dessa båda kollek- 

 tivarters formområden, som Matsson i Neum. fl. lade fast grund för en tillfreds- 

 ställande utredning af Sveriges rosa-former. Att detta särskiljande förut miss- 

 lyckats för våra svenska rodologer berodde väsentligen på öfverskattandet af de 

 karaktärer, som togos från fodrets riktning vid nyponmognaden samt persistens. 

 Så ytligt som dessa karaktärer då observerades och beskrefvos, och så ensidigt, 

 som de fasthöllos, blef formbestämningen i yttersta grad artificiell och godtycklig; 

 af två tydligt närstående former kom den ena till ^Reiiteri. eller conifoUa' . 

 den andra till canina. eller i)diimetonwi. . Säkert var det den häraf naturligen 

 alstrade känslan, att formbestämningen saknade all tillförlitlig grund, som afskräckte 

 flertalet svenska botanister från mer ingående rosa-studier; åtminstone gick det 

 sä med mig, då jag 1876 och 79 gjorde försök att i fria naturen reda formerna . 



Jag hoppas, att den från stiften hämtade karaktär, som jag lärt af Mats- 

 son och alltid funnit tillförlitlig, och hvaråt jag i det föregående sökt gifva en 



Kritik af äldre 



försök till art- 



och g-rnppför- 



delnina'. 



Nypunfodret 

 som art- 

 karaktär. 



' Öfverskattandet af dessa karaktärer har äfven på ett annat sätt öfvat ett olyckligt in- 

 flytande på rosa-studiet; det gjorde, att material för pressning nästan uteslutande togs vid nypon- 

 mognaden, då sommarbladen till största delen affallit. Följden har blifvit, att våra rosa-samlingar 

 till största delen äro för studium nästan odugliga, emedan de för formbestämningen viktigaste 

 delarna, de undre och mellersta blomskottbladen samt ofta äfven foderbladen, saknas — bladskotten, 

 som ansågos synnerligen viktiga och alltid pressades, ge inga tillförlitliga bladkaraktärer — bladens 

 pruina är m. el. ni. afnött o. s. v. — Bästa tiden att insamla pressmaterial är för rosa: som för 

 de (lesta andra fanerogamer blomningstiden; ett exemplar är till pressning odugligt, om ej foder 

 och blomskottblad linnas väl utvecklade. Bladskottet har betydelse i den mån det visar de fullt 

 utbildade taggformerna. En kvist med mogna nypon kan vara med för fullständighetens skull, 

 ehuru karaktärerna genom pressning bli svåra att urskilja. Däremot borde alltid till ett godt 

 herbarieex. höra kronbladen af ^w blomma, aftagna och väl pressade; kronblad ge minst lika goda 

 karaktärer som nypon. Det bör tillses, att de blad, som pressas, äro för busken fullt typiska, 

 ej tillfälliga variationer. 



