S. ALMOUIST, BERGIANSKA TRÄDGARDENS SPONTANA ROSA-FORMER. CjT, 



ningen af nålformiga och krökta taggar, hvari Winslow på# grund af analogien 

 med R. rubiginosa såg nägot betydelsefullt, är alldeles utan systematisk bety- 

 delse inom detta formområde. — En annan karaktär, som äfven på grund af 

 analogi med R. rubighiosa ansetts ha rang af artskiljande, är ciliöst foder (jfr 

 sid. 8), hvari man såg ett närmande åt nyssnämnda art (ss. äfven jag i Krok- 

 Almqu. skolflora). Winslow afskiljde på grund häraf sin R. GotJiica (hvarom 

 se sid 32), liksom Scheutz (från duDictoniui) sin sclcrophylla — hvilken i Neum. 

 fl. blef kollektiv för de ciliösa ffna z{ dniiictoniin — och äfven den i artskiljande yt- 

 terst försiktiga Crépin (från caiiiua) sin scabrata (= savjiicntacccx Sw., Neum. fl. p. p., 

 hvilket namn som iildre och fullgodt bör föredragas). Som i den systematiska 

 framställningen på flera ställen framhållits, äro de ciliösa formerna ständigt 

 ytterst närstående till respektiva prcE-ioxva&x: och ha ingenting att göra med 

 rubiginosa. Däremot har R. coriifolia var. stvictidcns Matss. Neum. fl. visat sig 

 höra till rubiginosa-on-\x2.ÅQ.\. som själfständig art af lägre systematisk rang, jämn- 

 ställd med R. elliptica Tausch [graveolens Neum. fl.) och R. caryophyllacca Bess. 



Som namn för hela det nu som ai kollektivart fastställda formområdet Xiunnot i;. 

 har jag upptagit namnet A', solstitialis Bess., för att slippa bilda ett nytt, och b,.ss. 



emedan svårligen ett bättre namn skulle kunna finnas; Besser har vid dess bil- 

 dande haft för sin tanke en af de mest genomgripande skiljaktigheterna för hela 

 detta formområde till skillnad från canina-omx2idi&t, nämligen den tidiga blom- 

 ningen (jfr sid. 7). Tydligt är emellertid af Bessers beskrifning, att han afsett 

 en bestämd specialtyp (enligt Matsson närstående till glf. Friesiaiid). hvilken 

 således bör behålla detta namn. Men jag har häri ej sett något hinder att 

 använda namnet som här skett; då ingen förväxling synes behöfva befaras 

 mellan denna R. glauciforniis '^^solstitialis spec. Bess. och här uppställda R. 

 solstitialis coli. (Bess.) At, en benämning som för öfrigt endast sällan kommer 

 att behöfvas, då som ofvan föreslagits, sectionsarterna synas passa bäst för van- 

 ligt floristiskt bruk, där man ej, som säkert vanligast kommer att ske, direkt 

 går till specialnamnet och skrifver t. ex. R. Fricsiana (som jag ville föreslå och 

 i denna afhandling själf gjort, med förteckning af det förkortade sektionsnamnet: 

 gl., glf., ?'ir.. vi rf.). 



Jag öfvergår nu till den för nutida växtsystematik framför andra bety- Ripmonta 

 delsefulla frågan om elementararterna. de lägsta frökonstanta och i öfrigt ut- '*''^'''"' 

 präglade systematiska enheterna. Full säkerhet i afseende på dessa, särskildt i 

 svårare fall, kan ju endast vinnas genom systematiskt genomförda odlingsförsök 

 i stor skala och fullföljda genom ett antal generationer. För våra rosa;, hvilka 



i Skåne (bladens färg, konsistens, hårighet, form, sågning; skaftens täta Uidd och starka taggar; 

 kronans och nyponens starka färg, de senares långa skaft). .\tt en sådan mönsterbeskrifning, 

 den utan jämförelse bästa hittills gifna af någon svensk rosaform, kunde publiceras 1814, är ett 

 märkligt vittnesbörd om Fries" geniala blick för det hos en växtform karakteristiska. — .\tt 

 denna coriifolia med "foliolis subtus pubescentibus" och "pedunculi germinibus longiores" är en 

 annan än den i H. N. utdelade och i Mänt. III beskrifna, med •'foliis villosis'", ''flore fructuque 

 sessilibus" är ju utan vidare klart. Denna senare, för hvilken nian har det särdeles passande 

 namnet Fricfiiaua Leffl. i lin. 11. 11 uppl., slammer i sin tur icke med .Mantissa-beskrifningens 

 „folia rugosa" och ''serraturis patulis", hvilka frän l''l. Scan, intagna karaktärer, såsom ofvan fram- 

 hållits, säkerligen syfta på Wallmans nussijn/ia, af i-"rics inräknad i hans senare coriifolia. 



