S. ALM^UIST. BERGIANSKA TRÄDGÅRDENS SPONTANA ROSA-FORMER. 65 



man lättast tänka sig frötransporten mellan hufvudområdet och Gustafsborg, i 

 de få fall då sådan måste tänkas ha försiggått, ex. i fråga om virf. mcrassaiä): 

 I dessa fall tyckas afstånden vara för stora för att tänka fåglar som fröspridare. 



Några andra medel till frösådd af nypon i fria naturen, på relativt korta 

 afstånd men utanför fallhåll från buskarna, har jag svårt att tänka mig. För sprid- 

 ning på längre håll (t. ex. öfverförandet af omtalade dimietorum till Mölnbo- 

 trakten) måste man tänka på djur, som äta nyponen hela och för hvilka en 

 sådan fruktbildning som nypon måste vara afsedd. Och det kan anses konsta- 

 teradt, att hornboskap och hästar äta nypon; det är på beteshagar ofta tillfälle 

 att iakttaga, att skottopparna på nyponbuskar afbetats. Mycket aptitliga torde 

 nog de väl väpnade skotten ej vara, och enligt aflidne Kyrkoherden Tors- 

 .sander, som närmare satt sig in i denna fråga, är det egentligen endast 

 vid brist på bete, som denna diet tillgripes. Att nyponen härvid ej ratas, kan 

 tagas för gifvet och har äfven intygats af personer, som sett det. Af detta 

 spridningssätt förklaras nyponbuskars allmänna förekomst efter landsvägar och 

 på betesmarker, de senare öfverallt de tacksammaste exkursionsplatser för en 

 rodolog, vanligen rikast, såsom Torssander anmärkt, invid grinden, där kreaturen 

 länge stå väntande. Möjligt är, att omtalade dumetonmi och ett par andra på 

 samma lokal men ej annorstädes i trakten växande rosaformer förts dit af för 

 grufdriften använda hästar. 



Så litet vi således med säkerhet känna om hur spridningen af rosae för- 

 siggår vare sig på nära eller aflägsnare håll, så kan anses som visst, att deras 

 spridningsförmåga genom frön är mycket ringa, samt tillfällena till naturlig frö- 

 sådd utanför buskens närmaste omkrets inskränkta till m. el. m. sällsynta till- 

 fälligheter. Till ersättning hafva de en märkvärdig förmåga att hålla sig kvar, 

 där de engång fått väl rota sig, och i följd däraf en, man kunde nästan säga 

 obegränsad lifslängd — »en nyponbuske dör aldrig godvilligt» säger den skarp- 

 synte rosvännen A. T. Gellerstedt i sin lilla skiss »Nyponbuskar» där ett par 

 märkUga exempel anföras. Af dessa två egendomligheter i förening förklaras 

 äfven till en god del hvad som i inledningen framhållits som märkvärdigt i deras 

 förekomst: att en rosavegetation i så hög grad utgöres af former i enstaka 

 exemplar, och att den på två närbelägna punkter så ofta visar .sig sammansatt 

 af alldeles olika former, såsom redan tydligt framträder i afseende på trädgår- 

 dens båda områden, och i afseende på rosa-floran vid Stockholm och Mölnbo 

 (afståndet ej 60 km) går därhän, att föga är gemensamt af specialformer. 



Där en rosaform uppträder såsom ett isoleradt ö-område, kan hela an- inncUåife/ for- 

 talet individer med ganska stor säkerhet antagas härstamma af frösådd från ett ^'^^ ^"^^^"^ 

 buskindivid; möjUghet till inblandning af från annat håll härstammande exem- 

 plar är utesluten särskildt i det fall, att det är någorlunda stort afstånd till 

 närmaste förekomst af samma form. En ö-förekomst af denna beskaffenhet 

 är med andra ord en renodling af formen, lika användbar till elementarart-stu- 

 dium som om den vore åstadkommen i en trädgård genom frösådd under 

 fullt betryggande försiktighetsmått. 



o , ,,• , o , 1- Karaktärers 



Bergianska trädgarden har ett icke obetydligt antal sådana naturhga ren- koustan.s vid 

 odlingar af rosaformer. Särdeles lärorik i afseende på elementarart-begreppet ' säcfd. 

 hos ros;i: har för mig varit den lilla ön af ^/. lateralis ß, n:r 7, 8, 9 (sid. 12), 



9 



