G. O. A:N MALME. anteckningar om VICTORIA. 5 



en del med all sannolikhet fingerade (såsom frånvaron af hår på bladens under- 

 sida, hvilket alls icke passar in åtminstone på de EoNPLANo'ska exemplaren, 

 hvilka tvärtom äro mera håriga än Victoria regia^). J. E. Flanchon kunde år 

 1853^) icke heller närmare precisera skillnaden mellan de ifrågavarande arterna; 

 uppgiften, att bladan hos V. Crnziaiia skola vara glatta på undersidan, åter- 

 finner man emellertid icke hos honom. 



Kännedomen om Victoria regia var år 1853 en helt- annan än år 1840. 

 Helt naturligt gjorde man snart försök att öfverföra jättenäckrosor lefvande till 

 Europa och att odla dem här. De första, af Schomburgk, Th. Bridges (år 1846) 

 m. fl., misslyckades. Rhizom, som sändes, ruttnade under vägen. Frön som 

 skickades i torrt tillstånd, förlorade sin grobarhet. Af de frön, som Bridges 

 medförde (från Santa Ana i bolivianska låglandet) i fuktig jord, grodde visser- 

 ligen tvenne efter framkomsten, men plantorna dogo snart ^). Först år 1849 

 (den 28 februari) ankommo till Kew fullt grobara frön, sända af tvenne engelska 

 läkare i Georgetown, Hugh Luchie och Rodie, och samma år blommade de 

 första exemplaren i Europa, i hertigens af Devonshire växthus i Chatsworth 

 (den 8 november ^) och i den botaniska trädgården i Kew. Redan följande år 

 (den 5 september) blommade Victoria första gången på den europeiska konti- 

 nenten, nämligen hos den bekanta belgiska blomsterodlaren L. vax HouttE'), och 

 därefter höll den på kort tid sitt segertåg genom så godt som hela den civili- 

 serade världen. Så t. ex. blommade den första gången i Hamburg 185 1 (den 

 28 augusti "), i Förenta Staterna, hos Caleb Cope i Philadelphia, samma år 

 (den 21 augusti'^), i Calcutta likaledes samma år (den 5 september^) o. s. v. 

 I Sverige odlades den i växthuset vid Rosendal (Stockholm) redan sommaren 

 1852. — Ännu 1878 skola enligt R. Caspary ^) samtliga i Europa, Asien och 

 Nordamerika odlade jättenäckrosor hafva varit afkomlingar af dem, som år 1849 

 blommade i England, och sålunda hafva tillhört Victoria regia Lindl. Huru- 

 vida frön af spontant växande exemplar af denna art senare kommit till an- 

 vändning, är mig ej bekant. 



Botanisterna i Europa fingo alltså till sitt förfogande ett rikhaltigt lef- 

 vande material för undersökningar öfver Victoria regia. Sådana, såväl öfver 

 växtens yttre organisation som öfver dess anatomi och fysiologi, hafva också 

 blifvit utförda af flera forskare. Redan år 1850 och 185 1 offentliggjorde J. E. 



^)Jfr. R. Caspary, Flora brasiliensis, fasc 77 (1878), p. 15i>. 



^) Etudes sur les nymphéacées [Annales des sciences naturelles, ^néme sér. Torne 1^. 

 Botanique.], p. 27. 



•■') Att sa skedde, torde hafva berott därpå, att fröna såddes pä hösten; groddplantorna 

 dogo i december. Det af Bridges hemförda herbariematerialet har af Caspary hänförts till Victoria 

 Crusiana d'Orb. Såsom längre fram skall närmare visas, röja också Hooker's af bildningar [Botanical 

 Magazine (1847), tab. 4276 & 4277] särskildt genom taggarnas form, att här föreligger denna art. 



■*) Jfr. Pjlanchon et van Houtie, La VicLoria regia (anf. st.), p. (VI) 202. 



°) Planchon et van Houtte, La Victoria regia (anf. st.), p. (VI) 204. 



**) Botanische Zeitung. 1851, p. 670. 



') Hooker's Journal of Botany. \'ol. III (18ÖP, p. 346. 



*) Gardeners' Chronicle. 1851, p. 805. 



^) Flora brasiliensis, fasc. 77 (1878), p. 148. 



