8 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 5. 



äfven denna Victoria odlats i den Bergianska trädgården. I följande anteck- 

 ningar fästes dock hufvudsakligen afseende vid formen från Corumbä. 



I de stora dragen öfverensstämmer Victoria Crusiana d'Orb. i sin yttre 

 organisation med V. regia Lindl. Dock företer redan groddplantan några smärre 

 afvikelser. Hos V. regia är enligt Planchon's afbildning ^) samt enligt en ej 

 offentliggjord bild och i sprit konserveradt material, som ställts till mitt för- 

 fogande af professor V. B. Wittrock, det första bladet (hjärtbladen ej med- 

 räknade) syllikt, nedtill rännformigt; det andra har ett tämligen långt skaft och 

 en dubbelt sä lång, smalt spjutlik skifva med korta, något uppåt (eller framåt) 

 riktade basalflikar och saknar helt och hållet taggar; det tredje är ännu längre 

 skaftadt, har ganska bredt spjutlik skifva med rakt utåt riktade basalflikar samt 

 uppbär korta taggar på skaftet, under det att skifvan är obeväpnad, det fjärde 

 utvecklar sig till ett flytblad med på undersidan taggig skifva. Hos V. Crusiana 

 — jag har dock icke närmare undersökt mer än en groddplanta, hvilken pro- 

 fessor WiTTROCK godhetsfullt ställt till mitt förfogande — öfverensstämmer det 

 första bladet helt och hållet med motsvarande organ hos V. regia och är 5 cm. 

 långt. Det andra har ett 2 cm. långt skaft, smalt äggrundt-lansettlik, 5,5 cm. lång 

 och 0,6 cm. bred, spetsig skifva med vigglik bas och saknar liksom hos V. regia 

 helt och hållet beväpning. Det tredje bladet har ett 4,5 cm. långt skaft och 

 spjutlik, spetsig, mot spetsen jämnt afsmalnande, 6 cm. lång skifva, som öfver 

 själfva basalflikarna är 3 cm., strax ofvanför dem i cm. bred; basalflikarna äro 

 smalt triangulära och spetsiga, basen afrundad eller bredt vigglik; bladskaftet 

 saknar taggar. Äfven här är det först det fjärde bladet, som utvecklar sig till 

 flytblad med taggig undersida. 



De definitiva, fullt utvecklade flytbladen nå en storlek af nära 2 m. i diameter. 

 Bladkantens form är redan ofvan omnämnd och uppfattas föröfrigt lättare med hjälp 

 af den här (tafl. III i) lämnade fotografien än genom en beskrifning. Dess höjd är 

 vanligen 6 — 8 cm., mera sällan nära 10 cm. Hos den af Henkel i odling införda 

 Victoria-ioxmen är bladkanten betydligt högre, 12 — 16 cm. hög, och att döma efter 

 en fotografi (tafl. IV) öfverensstämmer den vid Asuncion förekommande formen 

 med densamma. Bridges' exemplar från det bolivianska låglandet synes däre- 

 mot enligt den af Hooker 2) lämnade afbildningen mera likna Corumbä-formen. 

 I d'Orbigny's och Planchon's beskrifningar framhålles såsom den förnämsta 

 karaktären för V. Cruziaiia^ att bladen äro gröna äfven på undersidan. Härom 

 nämner Caspary ingenting, sannolikt emedan han haft till sitt förfogande Bridges' 

 exemplar, hvilka icke förete denna karaktär. Det visar sig också, att färgen 

 på bladens undersida är underkastad växlingar. Hos den HsNKEL'ska formen 

 är den grön med svag blå-violett anstrykning, hos formen frän Corumbä mättadt 

 blå- violett (de höga listerna, »nerverna», nästan rent gröna). Hos V regia 

 är den däremot purpurröd med starkare eller svagare dragning åt violett; 

 »nerverna» äro orent violetta. Bladkantens yttersida är hos den senare gredelin 

 eller violett-rosenröd, hos K Cruziana grön med en starkare eller svagare violett 

 eller rosenröd anstrykning. Färgens intensitet kan således svårligen anses som 



^)Planchon et VAN HouTTE, La Victoria regia , p. (^'^) 53 och pl. VL 



•^)Botanical Magazine. Vol. 73 (1847), tab. 4276. 



