20 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 7. 



meddelade originalexemplaret gifver, lika litet som herbarieexemplar i allmänhet, 

 tillräcklig upplysning om blomkronans färg och gestalt för att möjliggöra en 

 exakt bestämning. 



En annan, af R. Sernander uppställd varietet, om hvilken redan förut, 

 sidan 12, något talats, är Linncea borcalis \^x. pallida n. v., äfven den publicerad 

 i Botaniska Notiser^ (se nämnda sida). Då jag varit i tillfälle att studera 

 rikligt, lefvande material, har jag kunnat bilda mig en fullt stadgad åsikt om 

 dess systematiska värde. Den bildar ej endast en varietet i Linneansk mening '^, utan 

 för visso en skarpt karakteriserad form, efter all sannolikhet en elementarart 

 i Hugo de Vries' mening. Utförlig beskrifning lämnas längre fram i denna 

 afhandling, och färglagd afbildning af blomkronan kan ses på taflan 6 uti 

 bilden 26. 



Beträffande den af J. Torrey uti Phanerogamia of the Pacific Coast 

 of North America, sid. 327 (United States Exploring Expedition during the years 

 1838 — 1842 under the command of Charles Wilkes. Vol. XVII. 1874) uppställda 

 })var. longiflovar ^ har jag icke i den mig tillgängliga litteraturen kunnat finna 

 någon uppgift om blomkronans färg. 



III. Om detalj-karaktärer ^ och deras värde för 

 Linnaea-formernas systematik. 



Vid är 1904 företagen, jämförande undersökning af i härvarande botaniska 

 trädgård odlade, från skilda delar af vårt land härstammande Linnceor fann jag 

 — såsom redan förut blifvit nämndt — att dessa representerade åtminstone tre, 

 väl skilda former: den ena frän Lappland, åt hvilken jag gifvit namnet f;zzVz«/;7;i7 

 den andra från Medelpad, jwn-landica, och den tredje från Värmland, verni- 

 landica. På sätt som också förut blifvit beskrifvet förskaffade jag mig somrarne 



' Hvad där af Sernander om densamma meddelas, återgifves här i sin helhet. 



"I de ifrågavarande skogarne [Lerbäcks-skogarne i Närike] har jag sedan 1883 flere gånger 

 anträffat en hvitblommig varietet af Linncea borealis L. var. pallida n. v. Differt a forma typica 

 corolla interne albida, macula basali majore, pallide (lava. Pedunculi, bracteae virescentes. 



Denna form förekommer här och där i tämligen tätt ställda rankor, som genom de karak- 

 teristiska blommorna lätt låta sig följas, i fläckar af en eller annan meters bredd och ett par 

 meters längd. Det är mycket antagligt, att hvarje fläck härstammar från en fröplanta, som sedan 

 under sin utbildning på sådant sätt utbredt sig. LItveckUngen af Linnsea-individens skottsystem 

 tyckes sålunda vara tämligen lika i alla riktningar, hvarvid dock groddplantans relativa läge blir 

 obestämdt." 



I en not tillägges: "Ej att förväxla med v. sitlplmrcscots Jungner (Bot. Not. 1880. Pag. 

 156 — 157), hos hvilken kronan inuti är svafvelgul och kronbladens form något afvika från hufvud- 

 formens." 



' Såsom välbekant torde vara, menade Linné med varietet en (oftast genom odhng upp- 

 kommen) afvikande form, hvars karaktärer äro obeständiga och alltså af underordnadt syste- 

 matiskt värde. 



^ Om denna mera längre fram. 



* Med detaljkaraktärer förstås här mer eller mindre minutiösa, hittills förbisedda 

 karaktärer, hämtade från blomkrona, blomfoder eller örtblad. 



