ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 7. 



Bild. 2. — 1/1. 

 f. platyphylla. 



Vi\å. 1. — '/.. 

 f, cauipaniilata. 



blott föga öfverensstämmelse. Endast 4 

 namn (maxima, leucmacranthajongiloba och 

 diffusa) äro gemensamma för bägge. Detta 

 betyder, att stark utveckling af blomkrona 

 och blomfoder i flertalet fall ej följes åt. 



Alldeles samma resultat ger en jäm- 

 förelse mellan de analoga tabellerna A 

 och E. Äfven här äro blott 4 namn (kians, 

 radiata, sexstriatula och amoenula) gemen- 

 samma. 



Hos alla af mig undersökta Linnaea- 

 former affaller blomfodret vid fruktmog- 

 naden; men att så ej hos alla Linnaea- 

 former är förhållandet framgår af ett ut- 

 talande af P. Gr^bner uti Die Gattung 

 Linnaea (einschlieslich Abelia), tryckt 

 i Botan. Jahrb. für Systematik etc, heraus- 

 gegeben A. Engler, 29 Bd. 190 1, sid. 

 121. Det heter nämligen där: »Die Kelch- 

 zähne fallen bei der letztgenannten Pflanze 

 [Linncea borealis] meist ab, aber mitunter 

 finden sich Formen(!), bei denen die Kelch- 

 zähne vollständig erhalten bleiben, ja sich 

 bei der Reife etwas vergrössern.» 



5. Om örtbladen. 



Hvad örtbladen beträffar kan man hos 

 dem urskilja flera typer. Den allmännast 

 förekommande är den, där bladskifvorna 

 äro rundade, äggrundt eller omvändt ägg- 

 rundt rundade; se bilden i å taflan i (f. 

 suecica sf. trivialis). Bild. 4 och 5, tafl. 2 

 (f. hirsuta) visa en närstående, tämligen 

 sällsynt typ, hos hvilken hårigheten på öfre 

 bladytan utvecklats starkare än vanligt. 

 En annan typ är den. där bladskifvorna 

 antagit nästan cirkelrund gestalt; se bild. 

 1—3, tafl. 2 (f. subrotundifolia) och vid- 

 stående textbild i (f. campanulata) . Äter 

 en annan se vi hos f. platyphylla m. fl., 

 där de rundade eller njurlikt rundade blad- 

 skifvorna i regeln hafva större bredd än 

 längd; se textbilden 2. Ännu en uppträder 

 hos f. arctica m. fl. — se bild. 4 — 6, tafl. 



