v. B. WITTROCK. LINN.EA BOREALIS. ' 5 1 



Blomställningar af väsentligen samma struktur, som den sist skildrade, hafva 

 iakttagits redan af H. Wydler ^ 



Af fem- och sexblommiga fruktifikationsskott har jag blott sett ett 

 enda utaf hvardera slaget. Dessa finnas afbildade på taflan 4 i figurerna 

 14 och 15 . De likna hvarandra däruti, att hufvudaxeln fortsatt tillväxten ej 

 blott ofvanom ett nedersta stödjebladpar utan äfven ofvanom ett följande, 

 mellersta, för att därefter i sin topp gifva upphof till en tvåblommig inflorescens 

 af den vanliga beskaffenheten. Skillnaden mellan det femblommiga och det 

 sexblommiga skottet är blott den, att hos det förra utvecklats en blombärande 

 biaxel i den ena af de nedersta stödjebladens axiller, under det att hos det 

 senare blombärande biaxlar utvecklats ur bägge de nedersta stödjebladens. Hos 

 båda skotten äro dessa blad ej högblad utan örtblad, och hos det sexblommiga 

 är antalet örtblad i skottets vegetativa del större än vanligt. Båda skotten äro 

 proleptiska höstskott från den på inflorescens-afvikelser så rika Hassle socken 

 i Västergötland. — 



Hvilka orsakerna kunna vara till den rika mångforraigheten hos Liniuvas 

 infiorescenser låter sig icke afgöras. Endast det tillåter jag mig påpeka, att 

 eftersommarskotten och isynnerhet de proleptiska höstskotten förete en större 

 rikedom på bildningsafvikelser än för- och högsommarskotten. 



Några systematiska Linnsa-former, som utmärka sig genom rikare före- 

 komst af bildningsafvikelser hos inflorescenserna, äro mig icke med visshet 

 bekanta. — 



Beträffande naturen af inflorescensen hos Linnasa hafva olika meningar 

 uttalats ^ Linné benämnde den en »;/////v//« öißda-»^. På samma sätt har den 

 blifvit uppfattad af Wydler ^ och i senare tid äfven af Eichler ^ Andra för- 

 fattare åter hafva ansett den vara ett knippe; sä Ascherson, som beskrifver den 

 såsom »eine langgestielte (durch Verkümmerung der Mittelblüthe) 2-blüthige, 

 seltner durch wiederholte Theilung 4-blüthige Trugdolde» *"; sä också F. \V. C. 



^ Morphologische Mittheilungen. 1. Linncea borealis; uti Flora oder allgemeine botanische 

 Zeitung. lSr)9 sid. 4. 



- Det efterföljande om inflorescensens natur är väsentligen hämtadt ur min är 1S79 pub- 

 licerade afhandling '"Om Linncva borenl/s L". 



•'' Flora Suecica, Ed. II. Sid. 220. 



* Morphologische Mittheilungen. 1. Linnvea borealis, i '"Flora" l<sr)U, sid. ö. 



^ Bliithendiagramme, hster Thcil, 1875, sid. 266. Att Eichler ej varit fullt ense med sig 

 själf om riktigheten af denna uppfattning är dock påtagligt. Ty efter att först hafva benämnt 

 blomställningen en '■'2blüthige Dolde"', uttalar han sig, sedan han redogjort för blomskaftens hög- 

 blad på följande sätt: ''Obwohl alle diese Blättchen steril sind, so sollte man sie doch nicht 

 sammtlich als \'orblätter betrachten, sondern nur die untersten: die 4 obern würden die erste 

 Andeutung einer nach Art von Vibiirninii und Saiiibuciis quirligen .\usz\veigung der Hochblätteraxe 

 vorstellen. Die ßlüthen der Liimcea wären dann nicht Seitenblühten in gewönhchem .Sinne, sondern 

 begrenzte Blüthenzweigen mit Yorblättern und 2 sterilen Hochblattpaaren. Unter diesen Umständen 

 ist vielleicht auch die Bezeichnung Dolde für die Inllorescenz dieser Pflanze nicht ganz zweck- 

 mässig; es kommt dazu, dass häutig die Tragblätter der beiden Blüthenstiele noch mehr weniger 

 laubig sind, in welchem l-"aile wir ebenso gut von 2 opponirten Axillarblüthen sprechen könnten, 

 zwischen welchen die Hauptaxe obliterirt fzuweilen entwickelt sich dieselbe aber auch weiter und 

 bringt noch ein Paar von Blüthenzweiglein, gekreutzt mit den untern, licrvor"). 



'■ l'"lora der Provinz iJrandenburg, sid. 270. 



