58 Acta HORTi SERGiATsfi. band 4. n:ö 7. 



En lappländsk (Lule lappmark) blomma med sjubladig blomkrona se vi 

 af bildad i fig. 27 a — c. Af hennes blomkronblad tillhöra 4 öfverläppen och 

 blott 3 underläppen; se citerade bild. b och c. Ståndarne äro 6, 4 längre (öfver- 

 läppens) och 2 kortare (underläppens). Blomfodret har normalt bladantal, men 

 3 af dess blad äro delvis kronbladlika; se citerade bild. a. 



En annan sjubladig blomkrona visar oss bilden 28, taflan 5. Afven hos 

 denna tillhöra 4 blad öfverläppen och 3 underläppen. Men ståndarne äro här 

 blott 5, 3 längre och 2 kortare; och af de längre ståndarne visar i den egen- 

 domligheten, att dess sträng är sammanvuxen med pistillens stift. Blomman 

 anträffades i en samling lefvande Linnaea, sänd från Trondhjemstrakten af pro- 

 fessor N. Wille. 



Systerblomma (från samma inflorescens) till föregående är den mycket 

 ovanliga och intressanta blomma, som är återgifven i bilden 29, taflan 5. Dess 

 blomfoder är 7-bladigt, och af bladen är ett blomkronlikt, under det att ett 

 annat är sammanvuxet med (morfologiskt sedt) undre kanten af den genom en 

 längdspricka klufna blomkronan. Denna är 8-bladig, 4 blad tillhörande öfver- 

 läppen och 4 underläppen; bladen äro ställda i spiral. Ståndarne äro normala. 

 Men pistillens stift är till sin nedre hälft sammanvuxet med blomkronan och 

 det blomkronan vidvuxna foderbladet. 



En annan 8-bladig blomkrona är oss till mötes i bild. 30, tafl. 5. Hos 

 denna, som har vanlig gestalt (den citerade bilden visar blomkronan uppskuren 

 och utbredd), tillhöra 5 kronblad öfverläppen och 3 underläppen. Ståndarne 

 äro äfven här normala. Denna och den i bild. 31 återgifna blomman härstamma 

 från Abisko i Torne lappmark. 



Ett helt annat utseende företer den 8-bladiga blomkrona, som är afbildad 

 i fig. 32. Kronbladen äro där förenade i två skilda grupper, den ena omfattande 

 5 och den andra 3 blad. Ståndarne äro 2 (eller 3?). 



Bilden 31 visar en blomma af högst ovanlig beskaffenhet. Blomkronan 

 är nämligen trattformig med vidt utbredt bräm. Brämet är i o-flikigt, flikarne 

 af olika form och storlek; 4 af dem äro naggade i kanten. Blomfodret är 

 5-bladigt; 3 af dess blad äro normala, 2 blomkronlika, tungformiga, och ett af 

 dessa delvis sammanvuxet med blomkronan. Ståndarne äro blott 3, och 2 af 

 dessa äro sinsemellan sammanvuxna med strängarne; se den citerade bilden. 



Sist må omtalas den enda verkligt dubbla Linnaea-blomma, som jag sett^. 

 Den, liksom den i fig. 32 afbildade, härstammar frän Ekerön i Mälaren. Dess 

 blomfoder är fyrbladigt, i öfrigt normalt; se bilden 33 <3!. Blomkronan består 

 af 10 blad, 5 sammanvuxna i en yttre krans och 5 i en inre; se den citerade 

 bilden b. Den inre kransens blad äro påtagligen regressivt transformerade 

 ståndare. Af ståndare finnas nämligen i blomman blott en enda. Denna är 

 med sin sträng sammanvuxen med pistillens stift. Pistillen är till formen normal 

 med det undantag, att dess märke är flikigt. 



Beträffande pistillens fruktämne har i det föregående blifvit anförd blott 

 en enda bildningsafvikelse, nämligen utbildningen från dess vägg af ett nytt 



^ De Linnsea-blommor med kronlikt blomfoder, som jag varit i tillfälle undersöka, synas 

 mig ej göra fullt skäl för benämningen dubbla. — Uti E. Fries "Flora Hallandica" sid. 106 med- 

 delas följande iakttagelse: "Corolla aliquoties duplicata, ut in Campanulis, observata." 



