6o ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 /. 



fruktämne med tillhörande öfriga blomdelar; se härom sid. 54. En annan bild- 

 ningsafvikelse förekommer dock och denna måhända oftare. En gång har jag 

 nämligen iakttagit en frukt med två fullbildade frön i stället för ett. Detta för- 

 utsätter, att fruktämnet, emot regeln, ägt två fertila fröämnen och icke blott ett, 

 som är det normala. 



De 33 fall af blomanomali, på hvilka beskrifning, åtföljd af bilder, nu 

 blifvit lämnad, äro icke de enda, som af mig iakttagits. Summan af dem som 

 underkastats granskning, uppgår till jämnt loo. För rumbesparings och lättare 

 öfversikts skull har jag sammanställt alla de 100 fallen uti föregående tabell N. 



Tabellen angifver antalet foderblad ^, kronblad och ståndare hos de sär- 

 skilda blommorna, och tillika, hos huru många blommor hvarje slags talkombina- 

 tion blifvit observerad. 



Vi finna af tabellen, att antalet foderblad uti en LmncBa-hXommdi kan 

 växla mellan 3 och 7. Talet 3 förekommer mycket sällan. Det har iakttagits 

 blott hos 2 blommor; hos den ena kombineradt med 4 (kronblad) och 3 (ståndare), 

 hos den andra med 5 och 3. 



Talet 4 är äfven tämligen sällsynt. Det har iakttagits i 8 fall. I de 6 

 af dessa är det kombineradt med 4 (kronblad) och 3 (ståndare), i ett fall med 

 5 och 4, samt i ett fall med o och o. Detta sista betyder, att såväl blomkrona 

 som ståndare fattats eller, med andra ord, att blomman utgjorts blott af foder- 

 blad och pistill. 



Talet 5 är det utan jämförelse allmännast förekommande; 5 är ju det 

 normala foderbladtalet hos Linnsea. Jämte den vanliga kombinationen med 5 

 (kronblad) och 4 (ståndare) har anträffats ej mindre än 14 olika talkombina- 

 tioner. Den oftast sedda är den med 5 och 5. För detaljer i afseende på de 

 öfriga hänvisas till tabellen. 



Talet 6 har iakttagits i 9 fall och i 4 olika kombinationer. Oftast har 

 kombinationen 6, 6, 4 förekommit. 



7 foderblad har jag sett blott hos en enda blomma. Hos denna voro 

 kronbladen 8 och ståndarne 4. 



Antalet kronblad är det som företer största växlingen. Denna ligger 

 mellan o och 10. Alldeles kronbladlös har jag sett blott en enda blomma. 

 2-bladig krona också endast hos en; denna krona kombinerad med 5 och o, 

 d. v. s. att blommans foderblad voro 5, men att ståndare fattades. 



3 kronblad, alla tillhörande öfverläppen, har jag funnit blott hos 2 blom- 

 mor. Hos den ena voro ståndarna 2; hos den andra ej mindre än 4 (således 

 det normala antalet). 



Blommor med 4 kronblad äro ej sällsynta. Förutom de i tabellen upp- 

 tagna fallen har jag iakttagit åtskilliga andra. Den vanligaste kombinationen 

 torde vara 5, 4, 4. 



5-bladiga äro, som vi veta, de blomkronor, som tillhöra den normala 

 typen, alltså kombinationen 5, 5, 4. Utom i denna ingå 5-bladiga kronor uti 

 5 andra kombinationer, af hvilka 5, 5, 5 är den oftast iakttagna. 



^ Uti kolumnen för foderbladen fattas på flera ställen antalsuppgift. Detta beror därpå, 

 att undersökningsobjektet i dessa fall utgjorts af affallna blomkronor (med ståndare). Uti mera 

 långväga Linnsea-sändningar pläga affallna blomkronor förefinnas i mängd. 



