64 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 /. 



att öfverläppar bildade af blott i eller af 4 eller af 5 blad äro mycket sällsynta. 

 Antalet af sådana iakttagna fall uppgår sammanlagdt endast till 5. Däremot 

 äro öfverläppar bildade af 3 blad ej sällsynta. Det iakttagna antalet fall uppgår 

 till 21. 



Under det att öfverläpp aldrig saknats hos de i tusental undersökta 

 blommorna, har jag träffat 3 blommor, där underläppen varit fullständigt borta. 



1 alla 3 fallen voro bladen i öfverläppen öfvertaliga; i ett fall med i och i tvä 

 fall med 2. Underläpp bildad af blott i blad har jag ej påträffat, men däre- 

 mot af såväl 2 som 4; det förra blott i i fall, det senare i ej mindre än 9. — 

 Antalet af olika talkombinationer på detta område uppgår till 11. 



På tabellen N angifves antalet af ståndare i sin helhet uti abnorma blom- 

 mor, på samma gång som antalet foderblad och kronblad. Föregående tabell 

 P redogör för ståndarnes inbördes längd hos ett antal afvikande blommor. 

 Regeln är ju, att 4 ståndare finnas och att af dem 2 äro långa och 2 korta. 

 Men äfven på detta område gör sig tendensen till polymorfism gällande. Vi 

 se af tabellen, att fall förekomma, då af de till antalet normala ståndarne i är 

 lång och 3 äro korta, eller omvändt att 3 äro långa och i kort. Då 5 ståndare 

 finnas, kan i vara lång och 4 korta eller 2 långa och 3 korta, eller 3 långa 

 och 2 korta, eller — hvad anmärkningsvärdast är — 2 långa, i medelstor och 



2 korta. På samma sätt inträffar, dä ståndarne äro 6, ej blott att långa och 

 korta finnas i växlande tal (se tabellen), utan att äfven här tre slags ståndare 

 kunna urskiljas, nämligen länga, medelstora och korta. — Inalles hafva 14 

 olika fall kommit under min iakttagelse. 



VI Om sammanväxningar. 



I sammanhang med behandlingen af bildningsafvikelserna inom den florala 

 regionen må några ord sägas särskildt om de rätt talrika sammanväxningsfenomen, 

 som där möta. 



Sammanväxningar ingå, som bekant, normalt i blommans byggnadsplan, 

 såväl då det gäller blomfoder, blomkrona och pistill (foderblad, kronblad och 

 fruktblad sammanvuxna med hvarandra), som ståndare (dessa med nedre delen 

 af sina strängar vidvuxna blomkronan). Men jämte dessa normala sammanväx- 

 ningar förekomma ej sällan abnorma sådana, och dessa af flera slag. Uti tabellen 

 Q har, för större öfversiktlighets skull, gjorts en sammanställning af de iakttagna 

 sammanväxningsföreteelserna inom växtens florala region. Af denna se vi, att 

 sammanväxningar förekomma såväl på stammens som på bladens område. 



De blombärande biaxlarne kunna vara sammanvuxna med det fruktifika- 

 tiva skottets hufvudaxel; exempel lämna bilderna 10 — 13 på taflan 4. Nämnda 

 biaxlar äro stundom sammanvuxna med hvarandra; exempel tafl. 5, bild. 34 och 

 tafl. 13, bild. II. 



Foderblad kunna äfven till sina öfre delar vara mer eller mindre sam- 

 manvuxna med hvarandra; exempel tafl. 5, bild. 3 — 6 samt 22 och 26. Hos 

 de sistnämnda omfattar sammanväxningen 4 blad, hos de förra blott 2. 



