88 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4. N:0 7. 



På de mycket korta, nästan äggrunda blomfoderflikarna skiljer man lätt 

 denna form från de närstående såväl bland Poliochromce som Mesochromce. 

 Formen står nämligen på gränsen mellan dessa båda grupper. 



20. L. bor. f. suecica Wittr. nov. form. a trivialis. 



Tafl. 7, bild. 16; tafl. 1, bild. 1. 



Stockholmstrakten, Danderyds socken, Kevinge, i barrblandskog 1921/^06. 

 Lefvande exemplar hitförda af assistenten N. Sylvén. 



Diagnos is. Forma e sectione Mesochrojnarum. Corolla mediocris, forma 

 triviali; lobis superioribus latioribus et magis rotundatis quam inferioribus. 

 Signum nectareum mediocre, radians, superne reticulatum, subfusco-luteum, 

 pictura subpallide violaceo-rosea lateraliter et a fronte circumdatum; lobi labii 

 inferi basi pallide violaceo-rosea, de cetero albi. Labium superum partibus 

 inferis (nec infimis) et mediis pallide violaceo-roseis; lobis ex maxima parte albis. 

 Calyx subcurtus, lobis sublanceolatis. Fol i a forma triviali. 



Blomkronans längd (longitudo corollae) c:a 9,0 mm. 



Underläppens bredd (latitudo labii inferi) » 9,3 » . 



Blomfodrets längd (longitudo calycis) » 2,2 » . 



Blomkrona af vanlig form; de öfre brämflikarna bredare och mera 

 afrundade än de nedre. 



Öfverläppens insida, se bild. 16 b: pipdelen tämligen svagt rosenröd, 

 gående något åt violett; denna färgteckning, under stark förtoning, inskjutande 

 i de nedre och midtre delarna af de för öfrigt hvita brämflikarna. 



Underläppens insida, se bild. 16 c: pipdelen med medelstort, radie- 

 rande, nedtill nästan sammanflytande, upptill nätformigt, gult, något i Ijusbrunt 

 stötande honungstecken; mellanrummen hvita; på sidorna om samt framför 

 honungstecknet en tämligen matt violettrosenröd teckning, som förtonar sig i 

 de för öfrigt hvita brämflikarnas nedre delar. 



Blomfoder tämligen kort; flikar nästan lancettlika, se bild. \6 a\ färg 

 på utsidan nederst brungrön, för öfrigt grön, stundom helt grön. 



Örtblad af vanlig beskaffenhet. 



Namnet suecica har denna form erhållit af det skäl, att den, jämte sina 

 underformer ^, väl är den i Sverige allmännast förekommande. 



20 1/4- L. bor. f. suecica ß modesta Wittr. nov. subform. 



Tafl. 7, bild. 15. 



Södermanland, Vårdinge socken, Sörskogen 19 /^04. Lefvande exemplar 

 sända af rektor S. Almquist och fröken M. Almquist. 



Differt a forma a lobis corollai uniformibus et subacuminatis; signo nectareo 

 minore, in medio subevanescente; pictura laterali labii inferi minus extensa et 

 purius rosea; calyce longiore. 



^ Sådana finnas flere än de här nedan beskrifna. 



