v. B. WITTROCK. LiNNiEA BOREALIS. I3I 



Öfverläppens insida, se bild. 14 b: pipdelen orent rosenviolett 

 med ett par mörkare längdstrimmor; denna färgteckning utbredande sig, under 

 förtoning, öfver nästan hela brämflikarna. 



Underläppens insida, se bild. 14 c: pipdelen rhed knappt medel- 

 stort, blekgult, sammanflytande honungstecken med små, orangegula strimmor; 

 pä ömse sidor om och isynnerhet framför honungstecknet en strimmig, rosen- 

 violett teckning, utbredande sig, under förtoning, öfver nästan hela brämflikarna. 



Blomfoder medellångt; flikar smalt lancettlika, tillspetsade, se bild. 

 14 a\ färg brunprickigt grön eller nästan rent grön. 



Örtblad af vanlig beskaffenhet. 



82. L. bor. f. brachycalyx Wittr. nov. form. (af ßQayyg, kort, och 

 j£«Af|, hölje, blomfoder). 



Tafl. 10, bild. 15, 16. 



Lule lappmark, Gellivara socken, Malmberget 19^' 706. Lefvande exem- 

 plar sända af bergsingeniör H. NathorST. 



Diagnosis. Forma e sectione ErythrochroDianini. Co roll a mediocris, 

 subampla, externe roseo-violacea, basi labii inferi flava, partibus loborum albis; 

 lobus medius labii inferi minor quam lobi ceteri. Signum nectareum parvum, 

 radians, intervallis ex parte albis, e.x parte purpureis; tubus labii inferi de 

 cetero pictura, a striis nervalibus purpureis validis, intervallis roseis, formata, 

 ornatus; partibus basalibus et medianis loborum roseis (parte suprema lobi medii 

 eodem modo colorata). Tubus labii superi roseus, striis longitudinalibus, pur- 

 pureis, ornatus; lobi ex parte rosei, ex parte albi. Calyxcurtus, sepalis ovato- 

 lanceolatis. Folia parva, rotundata. 



Blomkronans längd (longitudo corollse) c:a 8,3 mm. 



Underläppens bredd (latitudo labii inferi) » 9,8 » . 



Blomfodrets längd (longitudo calycis) » 1,9 > . 



Blomkrona medelstor, vid, utanpå rosenviolett med Ijusgult vid basen 

 af underläppen samt med delar af brämflikarna hvita, se bild. 15; brämflikarna 

 nästan likformiga, den mellersta af de tre nedre dock något mindre och mera 

 tillspetsad än de öfriga. 



Öfverläppens insida, se bild. 16 b: pipdelen rosenröd, med 5 smala, 

 purpurfärgade längdstrimmor; den rosenröda färgteckningen fortsättande sig, 

 under stark förtoning, in i de delvis hvitkantade brämflikarna. 



Underläppens insida, se bild. 16 c: pipdelen med litet, radierande 

 honungstecken med dels hvita, dels purpurröda mellanrum; på ömse sidor om 

 samt isynnerhet framför honungstecknet tämligen breda, purpurröda, radierande 

 strimmor med svagt rosenrödt mellan strimmorna; den rosenröda färgen ut- 

 bredande sig uppåt brämet, isynnerhet hos midtelfliken, lämnande sidoflikarnas 

 kanter till betydlig bredd ofärgade. 



Blomfoder kort; flikar äggrundt lancettlika, se bild. \6 a\ färg nästan 

 helt rödbrun, stundom med skiftning åt grönt. 



Örtblad mindre och rundare än vanligt. Föryngringsskottens största 

 bladskifvor 10,0— 11, o mm. långa, 10,0— 10,5 mm. breda. 3-taliga bladkransar 

 förekomma ibland. 



