158 ACTA HORTI BERGIANI. BAND 4, NO 7. 



Öfverläppens insida, se bild. 7 b: pipdelen samt basaldelen af bräm- 

 flikarna rosenröda, flikarna i öfrigt hvita. 



Underläppens insida, se bild. 7 c: pipdelen med långt, tresträligt, 

 orangegult — gulbrunt honungstecken; på sidorna om och isynnerhet framför 

 honungstecknet breda, purpurvioletta nervstrimmor med svagt rosenvioletta 

 mellanrum; brämflikarna nästan helt och hållet hvita. 



Blomfoder medellångt; flikar jämnbredt lancettlika, se bild. 7 a\ färg 

 nästan rent grön. 



Örtblad af vanlig beskaffenhet. 



123. L. bor. f. initiatrix Wittr. nov. form. ^ 



Tafl. 12, bild. 8, 9, 10. 



Bergielunds botaniska trädgård 19V7O4 (bild. 8, 9), ip'^VeOÖ (bild. 10). 

 Växten inflyttad från Jockmock i Lule lappmark, meddelad af jägmästare 

 O. Vesterlund, 



Diagnosis. Forma et sectione Erythrochroinaiiuii. Co roll a mediocris, 

 ampla, externe albido-roseola, lobis subuniformibus. Signum nectareum 

 magnum, ex parte aurantiacum (strite nervales), ex parte luteum (intervalla), 

 a pictura tricuspidata, roseo-purpurea, apicibus aurantiacis, circumdatum; lobi 

 labii inferi ex majore parte albi. Labium superum roseo-purpureum, 

 marginibus loborum albis. Calyx mediocris, sepalis lanceolatis. Folia 

 forma triviali. 



Blomkronans längd (longitudo corollae) c:a 8,7 mm. 



Underläppens bredd (latitudo labii inferi) » 8,7 » . 



Blomfodrets längd (longitudo calycis) » 2,9 » . 



Blomkrona medelstor, vid; brämflikar nästan likformiga; utsidans färg 

 svagt rosenröd, se bild. 8. 



Öfverläppens insida, se bild. 9 b: färgen nästan öfverallt rosen- 

 purpurröd; blott kanterna af brämflikarna hvita. 



Underläppens insida, se bild. 9 c: pipdelen med stort honungstecken, 

 bildadt af orangeröda nervstrimmor med mellanliggande gula partier; på sidorna 

 om och framför honungstecknet en trespetsad, rosen-purpurröd färgteckning med 

 de i brämflikarna inskjutande spetsarna delvis orangegula; brämflikarna i 

 öfrigt hvita. 



Blomfoder medellångt; flikar lancettlika, se bild. 9 a, 10 a\ färg grön 

 ät brunt. 



Obs! Sommaren 1906, dä växten var nästan i döende tillstånd på grund 

 af konkurrensen med det öfverhandtagande gräset, hade de mycket fåtaliga 

 blommorna en betydligt ljusare röd färgteckning. Nämnas må, att det gula 

 också i brämflikarna fanns kvar. Se bild. 10 ^, \o c. 



' Anledningen till namnet hiiliairix är den, att denna, här i trädgården odlade, lappländska 

 Linncca-iorm först ingaf mig tanken, att äfven Linncea kunde vara en polymorf — af småformer 

 sammansatt — art. Den visade sig nämligen vid noggrann jämförelse med bredvid odlade norr- 

 ländska och sydsvenska Linnseor vara i vissa afseenden anmärkningsvärdt afvikande. 



