v. B. WITTROCK. LINNEA BOREALIS. I7I 



cirkelrunda blad af ett synnerligen karakteristiskt utseende ^. Bilderna i6 a — c 

 på taflan 13 återgifva några fragment af dessa exemplar. Jag föreställer mig, 

 att den växt, Forbes vid beskrifningen af L. aniericana haft framför sig, varit 

 af väsentligen samma beskaffenhet som dessa exemplar; och i sådant fall är det 

 helt visst en ny Linnaea-form — visserligen ej en art i Linneansk mening — 

 som hans beskrifning gäller. Af de på taflan 13 lämnade bilderna 16 a — c 

 framgår, att bladen kunna vara så godt som cirkelrunda — och oftast så — 

 eller nästan njurlika eller mycket bredt och trubbigt äggrunda. Ständigt äro 

 de synnerligen tydligt naggade samt försedda med ett större antal bladtänder 

 än vanligt. Tänderna äro hos de större bladen minst 4, vanligen 5—6 och 

 understundom 7; till formen äro de mera trubbiga än vanligt. De största blad- 

 skifvorna hos föryngringsskotten hafva visat sig vara 13,0—15,0 mm. långa samt 

 15,0—18,5 mm. breda. — Af öfriga amerikanska Zz;/7z<^ö;-exemplar, som jag sett, 

 komma de denna form närmast, som äro tagna af Tii. Holm på »Klippbjaergene 

 Colorado. 9000 Fod o. H. nser Silverplume. ^^'^ 1896.» Exemplaren tillhöra 

 Köpenhamns universitets botaniska museum. 



En annan amerikansk Linnsea-form är urskild af John Torrey uti »Phanero- 

 gamia of the Pacific coast of North America» (»United States Exploring Expe- 

 dition, during the years 1838 — 42, under the command of Ch. Wilkes, U. S. N. 

 Vol. 17. Botany. Philadelphia 1874».). Beskrifningen, sid. 327, lyder: »Linnsea 

 borealis Gronov. var longiflora: corollae tubo basi longe attenuatis[a]; calycis 

 lobis lineari-subulatis ovario triplo longioribus. 



Hab. Oregon and nordward to British Columbia and Sitcha, eastward 

 to the Rocky Mountains. 



We find no constant differences between the western Linnaea and the 

 ordinary state of the plant, except what we have here noticed. The flower is 

 indeed larger, but is sometimes equalled in New England specimens. The 

 eastern Linnsea is wholly like that of Europé, and so is that of Amoor River, 

 from Kamtschatka etc, of wich there are specimens in the herbarium of Dr Gray. 

 [In Lyall's, E. Hall's and other specimens from Oregon and Washington Terri- 

 tory, this character holds good; while at Fraser River an intermediate form 

 occurs. From Utah and the Rocky Mountains only the ordinary form has been 

 collected.]»". 



Exemplar, som i det väsentliga öfverensstämma med denna beskrifning 

 finnas flera uti de herbarier, jag haft till undersökning. Något som fullständigt 

 öfverensstämmer, har jag dock ej paträff'at. Hos intet har jag funnit blomfoder- 

 flikarne 3 gånger så långa som fruktämnet. Det, som i afseende på blomfoder- 

 längden kommer Torrey's beskrifning närmast, är det på taflan 13 uti bilden 4 

 återgifna^. Blomfoderflikarne hafva den i beskrifningen angifna formen, de äro 



^ Dessa exemplar tillhöra Uppsala universitets botaniska museum. Dess värre angifver ej 

 etiketten, från hvilken trakt af Nordamerika de härstamma. Den meddelar blott, att Asa Gray 

 sändt dem. 



" Parentesen är af Asa Gray, som efter Torrey's död ombesörjt utgifvandet af verket. 



•'' Någon närmare uppgift om växtställe finnes ej för detta exemplar, som tillhör Natur- 

 historiska Riksmuseets i Stockholm Botaniska afdelnins. 



