v. B. WITTROCK. LINN/EA BOREALIS. 1/3 



Linnsea borealis L. longiflora. Torr angustissima nov. form. 



Tab. 13, fig. 12. 



F. corolla et foliis multo angustioribus; calyce 2 ^,'2 plo circiter longiore 

 quam germine; sepalis late subulatis. Longitudo laminae foliorum maximorum 

 16,0—17,0 mm., latitudo 8,0 — 10,0 mm.; Ig. germinis c:a i,S mm.; Ig. calycis c:a 

 4,7 mm.; Ig. corollse c:a 13,0 mm. 



Hab. : Fidalgo Island, Washington. — 



En annan västlig longiflora-ioxm, som synes mig nog fristående för att 

 betraktas som själfständig, är en på den citerade taflan uti bilden 11 återgifven. 

 Den kan karakteriseras på följande sätt: 



Linnaea borealis L. longiflora Torr. insularis nov. form. 



Tab. 13, fig. II. 



F. corolla et foliis minoribus; calyce brevi, vix dimidia parte longiore 

 quam germine; sepalis fere lanceolatis. Longitudo laminse foliorum maximorum 

 13,0—14,0 mm., latitudo 10,0—10,5 mm.; Ig. germinis c:a 1,8 mm.; Ig. calycis c:a 

 2,5 mm.; Ig. corollae c:a 10,5 mm. — ■ Pedunculi in exemplare examinato plerumque 

 coaliti; vide figurara citatam. 



Hab.: British Columbia, Vancouver Island, District of Renfrew ^. — 



Uti herbarierna tillhöriga Stockholms-, Uppsala- och Lundamuseerna finnas 

 exemplar, som efter blomkronorna att döma, komma iongißora-ty^en mycket 

 nära, men som icke härstamma från Förenta Staternas västra delar, utan från 

 deras östra (eller mellersta). Etiketterna angifva nämligen blott »Lake Superior». 

 Afbildningar äro lämnade i fig. 7 — 9 ä tafl. 13; fig. 7 efter Uppsala-, fig. 8 efter 

 Stockholms- och fig. 9 efter Lunda-exemplaren. De öfverensstämma alla ej blott 

 i blomkronans form utan äfven i blomfodrets beskaffenhet. Foderflikarna äro 

 nämligen korta, lika långa som eller föga längre än fruktämnet. För dessa 

 östligare longiflora-{oxxx\Qx tillåter jag mig föreslå namnet 



Linnaea borealis L. longiflora Torr. orientalis nov. form. 



Tab. 13, fig. 7—9. 



F. corolla mediocri, calyce brevi, paullulo longiore quam germine, sepalis 

 late subulatis vel lanceolato-subulatis. Longitudo laminse foliorum maximorum 

 16 — 20 mm., latitudo 12 — 15 mm.; Ig. germinis c:a 2 mm.. Ig. calycis 2,5—3,0 mm., 

 Ig. corollse 12 — 13 mm. 



Hab.: »Lake Superior». — 



En mycket närstående, östlig form finnes af bildad i fig. 10, samma tafla ^. 

 Längdmåtten äro för fruk-tämnet c:a 2 mm., för blomfodret c:a 2,5 mm., för blom- 



^ Exemplaret, hvilket tillhör Uppsala-museet, är ctiketteradt som följer: ''Flants of \'an- 

 coLiver Island. District of Renfrew No. 20. Liniiwa borealis L. Growing in salol underbrush. 

 June— July, 1901. Coli. C. O. Rosendahl. Carl J. Brand. Det. by collectors." 



^ Exemplaret tillhör Stockholmsmuseet. Dess etikett lyder: ''Vt. [?] Mts. (Alpine regions 

 on the sidcs of Mts. Pleasant & Monroe) 6 Au. 1838. E. I. jun.« 



