10 



buroknak a folytatása és falazata meglehetős vékony, finoman szemcsézett 

 és hosszirányban redőzött hártya. A hosszirányú redők különben bizonyára 

 csak a vezeték összeesésének következményei s így nem lényeges kiegé- 

 szítő részek. 



A petevezetéknek alsó, az ivarnyilás közelében fekvő részletét a szivó 

 korongra emlékeztető képlet veszi körül, a melyet első tekintetre bizonyára 

 hajlandó lenne mindenki valódi szivókorongnak tartani. E korong azonban 

 nem izomrostokból, hanem mirigysejtekből áll, a melyek több rétegben 

 egymáson fekve koszorú gyanánt övezik a petevezetéket, az ivarnyilásba 

 szájadzanak, s a melyeket én kocsány mirigy éknek kívánok nevezni. A ko- 

 rong sejtjei azonban nem valamennyien egyformák s nem mindnyájan egy- 

 forma nagyok. Az ivarnyilás közvetetlen közelében ugyanis egy övben 

 12 kis tömlőforma rövid mirigy sorakozik s ezek csupán egy sorban és az 

 említett számban vannak meg. Ezeken belül jóval hosszabb, szintén tömlő- 

 fovma mirigyeket találunk, több egymáson fekvő övben, a melyeknek száma 

 övenként állandólag tizenkettő, úgy, hogy a korong fél átmetszeti képén 

 minden sorból csupán hatot láthatunk. (1. tábla, 8. ábra, km.) E mirigy- 

 sejtek belsejében a protoplasma a mirigysejtekre általában jellemző szem- 

 csézetet mutatja. A protoplasma szemcséi ugyanis egymással párhuzamos 

 hosszirányú szürkés sorokba rendeződöttek, a melyek között aztán vilá- 

 gosan feltűnik, a meglehetős nagy tojásforma, egészen egyneműnek látszó 

 mag. (1. tábla, 4. ábra.) 



E mirigyek s illetőleg az egész szerv feladata kétségtelenül nem lehet 

 és nem is egyéb, mint az időközönként a petevezetéken át, azaz az ivar- 

 nyiláson a külvilágba jutott petéknek az anya testéhez s illetőleg az ivar- 

 nyiláshoz való rögzítésére szolgáló kocsányoknak kiválasztása. De nem tar- 

 tom teljesen kizárandónak annak lehetőségét sem, hogy e mirigyek váladéka, 

 különösen a fiatal, petéket még nem rakó nőstényeknél, a többi Rotatori- 

 ák-nál is meglévő láb- s illetőleg ragasztó -mirigyek váladékával azonosan, 

 az illető egyénnek a gazda Cypris testének, vagy valamelyik végtagjának 

 fölületére való odaragadására szolgálhat. Ezen esetben aztán természetesen 

 a szervek korrelatiójának egyik igen érdekes esetét fogjuk magunk előtt 

 találni. A kocsánymirigyek ugyanis általános szerkezetük, nem különben 

 helyzetük tekintetében feltűnően hasonlítanak a többi Rotatoriák láb- s 

 illetőleg ragasztó mirigyeihez, a melyek tudvalevőleg vagy párosan, mint a 

 legtöbb Rotatoriá-ná\ s nevezetesen a Plate L.-től «Monogononta »-knak 

 nevezetteknél, vagy pedig nagyobb tömegben, mint az ugyancsak Plate 

 L.-től «Digonontan-kn&k nevezetteknél, vagyis a Phüodinidae családnál s 

 a rokonfajoknál, minden esetben a lábban s a láb körül feküsznek és veze- 

 tékeik a láb végén nyílnak. A Cypridicola parasiticá-nál azonban a láb 

 hiányzik s így a tulajdonképeni láb- vagy ragasztó mirigyek, kapcsolatban 

 az eredeti működésüket előmozdító szervnek elveszítésével, ősi helyzetük- 



