19. Zacharias 0., Die Thier- und Pflanzenwelt des Süsswassers. I. Bd. 1890. 



20. Zelinka G. Studien über Eäderthiere. Z. f. w. Z. 34 Bd. 1886, p. 140. 



21. Zelinka C, Der Bauinparasitisinus und die Anatomie von Discopus synaptae. 

 Zeitschr. f. wiss. Zoologie, 47 Bd. 1888, p. 353. Taf. 30—34. 



22. Bartsch S.. Botatoria Hungarise. Budapest 1877. 



23. Cartjs-Gerstaecker., Handbuch der Zoologie 2 Bd. 1863. 



24. Eckstein K, Die Botatorien der Umgegend von Giessen. Zeitschr. f. wiss. 

 Zoologie 39 Bd. 1883, p. 343. Taf. 23-28. 



25. Leydig F., Ueber den Bau- und die systematische Stellung der Bäderthiere. 

 Zeitsch. f. wiss. Zoologie 6 Bd. 1854, p. 1—120. Taf. 1—4. 



26. Schoch G., Die mikroskopischen Thiere des Süsswasser- Aquariums. Leipzig 

 1868. 



I. 

 A CYPRIDICOLA PARASITICA n. gen. n. sp. SZERVEZETI VISZONYAI. 



a) A test hülse formája és bwrJca. 



Az eddig ismert Rotaloria-í&jók egy részének teste vagy több-keve- 

 sebb egymásba tolható ízből áll s az ízeltség vagy az egész testre kiterjed, 

 mint a Philodinidae család fajainál, vagy pedig csak a lábra, mint a Notom- 

 mata genusnál s a vele rokon nemeknél, vagy pedig a testen és lábon 

 izeltségnek semmi nyoma, mint általában a Floscularidae, Melicertidae, 

 Brachionidae stb. családoknál. A Cypridicola parasitica testének külső 

 formája után az említett csoportok közül az utolsóba tartozik, a mennyiben 

 teste egyszerű, tagolatlan tömlő, az izeltségnek vagy gyűrüzöttségnek min- 

 den nyoma nélkül (I. tábla, 2., 9. ábra) s e tekintetben az Ascomorpha-, 

 Sacculus- és Anuraea-genusolzm emlékeztet, annyival is inkább miután 

 lába nincs, épen mint az említett genusok fajainak. Különben eltekintve a 

 láb hiányától, a Cypridicola parasitica teste külső formájának tekintetéből, 

 nagyon emlékeztet a Notommata lacinulata fajra. Tön lőforma teste 

 ugyanis mellső és hátsó végén kissé csúcsosodott s különösen a hátsó végén, 

 minek következtében legnagyobb átmérője közepére jut. Homloka némileg 

 a hasoldalra hajlik és lejtősen kerekítve megy át a kerékszervekbe. Hát- 

 oldala erősen íves, miután a hasoldalon fekvő petefészek s ennek nyomása 

 következtében a bélcsatorna mintegy kicsúcsosítja. (I. tábla, 2., 9. ábra.) 

 Hasoldala majdnem egyenes, lapos, s csak a petefészek irányában emel- 

 kedettebb a petefészektől okozott nyomás következtében. 



Testének felületét meglehetős vékony és hajlékony cuticula takarja, 

 a mely mindenütt sima, egyenlő átmérőjű, kivévén az ivarnyilást, a mely 

 körül meglehetős vastag gyűrűvé tömörül (I. tábla, 2., 9. ábra), minek 



