92 



Ph. striatus meglehetős kis alak, mely több tekintetben közel áll a 

 Ph. oscillans-hoz, de tőle úgy hosszabb tüskéje, mint különösen sajátságos 

 paramylontestjei és gömbölyded testalakja folytán élesen különbözik. 



A körtealakú test szájvégéről tekintve gömbölyded, hátrafelé hirtele- 

 nül megvékonyodva , egy élesen elvált tüskébe folytatódik (II. tábla, 

 2. ábra s). 



Különösen feltűnő a pellicula éles csíkoltsága, s erre utal az állatfaj 

 neve is. 



A főbb szervezeti viszonyok a következők. A test mellső végén lévő 

 garatból (II. tábla, 2. ábra oé) indul ki a középhosszúságú ostor (II. tábla, 

 2. ábra m.), melynek folytonos csapkodása oscilláló mozgást okoz. A garat 

 végén van a rendes vacuolakészülék, melynek különösen reservoirja feltűnő 

 (II. tábla, 2. ábra) ; rajta foglal helyet a szemfolt is. 



A belső szervezeti viszonyok kiderítését a chlorophorlemezek rétege 

 nehezíti meg, mely szabályos spirálisokban vonja körül a testet (II. tábla, 

 2. ábra c). Ennek daczára azonban a gömbölyű sejtmag az élő protozoán 

 is észre vehető, valamint azon nagyszámú tetemesen fénytörő excretszem- 

 cse is, mely a testüreget a paramylontestekkel együtt tölti ki (II. tábla, 

 2. ábra e). Ezen utóbbiak igen különböző alakúak és nagyságúak ; vannak 

 nagyon aprók, gömbölydedek, hosszúra nyúlt nagy hengerek, sőt egész 

 paramylonpálczikák is találhatók. Ezen számos apró paramylontesten kívül 

 van még sok esetben néhány — számszerint három — nagy paramylonrög 

 is, mely 9 |i hosszúságot is megütve, határozott fekvésű. Kettő közülök 

 ugyanis a test mellső részében, a garat körül foglal helyet, míg a harma- 

 dik — ez rendesen a legnagyobb — az ellenkező póluson, a végtüske 

 tőszomszédságában fekszik. 



A fontosabb méretek a következők : 



A test hossza _.. — = 24 ji 



A « legnagyobb szélessége... = 9 fi. 



A mag átmérője ... ... ... = m 4 \l 



A nagy paramylontestek átmérője = 9 ^ 



A mozgás, mint már említettem, önálló és ezenkívül egyenes irányban 

 egyenletesen haladó ; meglehetősen gyors. A szaporodás tekintetében újat 

 felhozni nem tudok. 



Ph. striatus meglehetős gyakori alakja a Balaton mocsaras partjai- 

 nak, hol némelykor nagy egyénszámban, mindig más Phacus-ók és Eug- 

 lená-k társaságában jelenik meg. 



Eendszertani helye a Ph. oscillans és Ph. setosus között van, egyúttal 

 a melyek társaságában található. 



