117 



hogy a pánczél szerkezetét is felismerte s azt irja. hogy az egész pánczél 

 számtalan, mély, szabálytalan alakú, meglehetős nagyságú gödröcskékkel 

 fedett. 



Liljeborg l Cypris bistrigata ( Jut.) synonim alatt az említett szer- 

 zőktől eltérőleg a pánczélt hosszú szőrökkel fedettnek, valamint hátsó 

 szélén nem lekerekítettnek, hanem csaknem szögletesnek mondja. 



Tóth 2 leírása a FiscHER-től mondottakra szorítkozik. 



Brady már megkülönbözteti s le is rajzolja a törzsalak dudorkás 

 varietását, jóllehet a rajzon a dudorok nem emelkednek a pánczél felülete 

 fölé s azokat csak a harántirányban lefutó három barázda eredményezi. 

 A pánczél szerkezetének illusztrálására közölt rajzán a gödröcskék inkább 

 gömbölyűek s nagyon messze állanak egymástól. 



Vávra 3 leírásában nem különíti el egymástól a törzsalakot s a dudor- 

 kás varietást, ennek következtében aztán nem is emeli ki a kettő közötti 

 különbséget. A pánczél szerkezetéről pedig általánosságban azt mondja, 

 hogy az igen jellemzően, egész felületén stirün álló. sötét pontoknak látszó, 

 kis gödröcskéket mutat. 



Ha összevetjük már most saját megfigyeléseim eredményeit azzal, a 

 mit a korábbi búvárok az Jlyoci/pris gibbának és varietásának pánczéljá- 

 ról, pánczéljának szerkezetéről közöltek, kitetszik, hogy a tőlem megfigyelt 

 példányok s illetőleg varietás a törzsalaktól főleg abban térnek el hogy : 



1. a pánczél két oldalán 7 — 7, egymás között különböző nagyságú, 

 általában meglehetős szembetűnően kiemelkedő, kúpforma dudor van, 

 míg ellenben a törzsalakén e kúpok vagy teljesen hiányoznak, vagy pedig 

 csak harántbarázda jelenlététől eredményezett csekély fokú, oromszerű 

 kiemelkedések képében jelennek meg; 



2. a pánczél szabálytalan alakú kisebb-nagyobb gödröcskékkel fedett, 

 a mi FiscHER-t kivéve, a búvárok figyelmét vagy kikerülte, vagy pedig ha 

 említik is, a valóságnak meg nem felelő képét adják. Az első csáp- 

 pár (VI. tábla. 4. ábra.) hét-ízű, melyek közül az első legnagyobb, míg a 

 többiek arányosan kisebbednek. Az első ízen egy hosszú csúcssörte van. 

 mely az ötödik íz magasságáig terjed ; a második ízen egy hosszabb, a 

 harmadikon két kis csúcssörte van ; a negyedik, ötödik és hatodik íz alsó 

 szélén lévő csúcssörték oly hosszúak, mint az egész csáp ; a negyedik s 

 ötödik íz felső szélén egy hosszabb s egv rövidebb csúcssörte van, a hato- 



1 Liljeborg W. : De crustaceis ex ordinibus tribus : Cladocera, Oßtracoda et 

 Copepoda, in Scania occurrentibus. p. 122. Tab. 11. Fig. 17 — 18. Lund. 1853. 



8 Tóth S. : A Pest-Budán ujabban talált kagylórákok s boncztani viszonyuk. 

 (A kir. m. Term. Tud. Társ. Közlönye p. 56—64. Tab. I.) Pest 1863. 



3 Vávra W. : Monographie der Ostracoden Böhmens, p. 58—60. Fig. 17. 

 Prag. 1891. 



9 



Természetrajzi Füzetek. XVI. köt. 



