119 



Igen szembetűnők ezen csáppárnál az egyes búvárok megfigyelései 

 közti különbségek. Az uszósörték számát hol háromnak, hol négynek, hol 

 pedig hétnek mondják. A tévedés igen könnyen megeshetik, mert az egyes 

 uszósörték igen szorosan egymás mellett fekszenek s megszámlálásuk az 

 összefolyó ' körvonalak miatt nem megy minden nehézség nélkül. Való- 

 szinűleg így láthatott Vávra hét úszósörtét. A kevesebb számú sörték leírói- 

 nál pedig felteszem azon gyakran előforduló esetet, — mely különösen az 

 akkori vizsgálati módszerek kezdetlegessége miatt könnyen megeshetett. — 

 hogy az uszósörték, ízvápájukból esetleg kiszakadtak. Elkerülhető ezen 

 tévedés azonban, ha az uszósörték ízvápáinak számát olvassuk meg. 



A karmok számának megállapításában nagy nehézséget okoz azok 

 helyzete. A csáppárt ugyanis mindig oldalt kapjuk górcső alatt szemünk 

 elé s miután a negyedik ízen a karmok állása olyan, hogy egy annak felső 

 szélén van elhelyezve, kettő pedig közvetlenül mellette jobbról s balról, 

 könnyen tévedhet a szem s ennek következtében feltehetnők, hogy a felső 

 szélen két karom van. Mindezt igen könnyen elkerülhetjük, ha a fedő- 

 lemezt megnyomjuk, mikor e karmok egymástól eltávolodnak s egészen 

 tiszta képet kapunk. 



A rágó (mandibula) hosszú, keskeny, háromoldalú, alsó szélén sötét- 

 barna, egyenetlen nagyságú fogakkal. A rágó tapogatója négyízü. 



Az első állkapocs-pár (maxilla) alsó részén három, csonkakúp alakú 

 részre osztott, az alsó szegély sörtékkel ellátott. A tapogató kétízű. 



A rágóról épúgy mint az első állkapocs-párról a szerzők nem tesznek 

 említést. 



A második állkapocs-párt VÁvRÁ-t kivéve egy búvár sem említi s a 

 tőle az llyocypris gibba(B,ÂMDOHR)-n észlelt és lerajzolt kép teljesen hasonló 

 az ezen varietásnál található képhez. Ugyanis a rágószél csúcsán négy, 

 hosszú, kétízű, tollazott sörte van; alsó szélén 12, két csoportban álló s 

 két elkülönített szőr látható, mely utóbbiak közül a hosszabbik tollazott. 

 A tapogató elsatnyult, de kivehetően két ízű ; a második íz ferdén lemet- 

 szett végén három egyenlőtlen hosszúságú sörtével bír ; a középső leghosz- 

 szabb s az alsóval együtt tollazott. A kopoltyúlemezen lévő hat tollazott 

 sörtét sokkal — majdnem még egyszer akkorának találtam, mint az Vávra 

 rajzából kivehető. 



A hím második állkapcsi párjának kapcsoló ízéről az eddigi búvárok, 

 kik közül a hímet még csupán Tóth S. és Daday J. találta meg, semmi 

 feljegyzést sem közölnek. Én a saját példányaim között talált egyetlen 

 hímnek csupán egyik oldali kapcsoló ízét találtam meg, még pedig a bal 

 oldalit, mely horog forma, a hajlás belső szélén egy sörtécskével (VI. tábla. 

 10. ábra). 



Az első lábpár (VI. tábla. 6. ábra) öt ízű s az ízeken levő oldal és 

 csúcssörték igen kicsinyek. Az ötödik ízen van a bunkóstövű, hajlított, 



9* 



