61 



A HAZAI VA JFÜ VEKRŐL. 



DE GALEOPSIDIBÜS HUNG A BLE. 



Dr. Borbás ViNczÉ-től Budapesten. 



Múlt nyár derekán John Briquet, genfi botanikus tollából Brüssel- 

 ben «Monographie du genre Galeopsis» czímü, 323 lapra terjedő, negyed- 

 rétti munka jelent meg azokról az ajakos növényekről, a mélyeknek also 

 ajaka Ínyénél — DiószEGi-ék szavával élve — «két kicsucsorodás vagy fog» 

 van, a melyről ők a Galeopsis Tourn. génuszt foganó! l-nek, a németek 

 pedig ezen üres vak függelékről Hohlzahn-nak nevezik. Régibb magyar 

 neve a vaj fű és kenderike fü, az utóbbi lehet a virág vagy a szemgyümölcs 

 pettyegetéséről. Leunis szerint Galeopsis iltisfejet jelent. 



Briquet munkájának 2 /3 része az általános morphologiai viszonyokkal 

 foglalkozik (1 — 198. 1.), a vajfüvek valamennyi szervének szerkezetét, ki- 

 fejlődését, biológiáját, teratologiáját és peloriáját ismerteti. Érdekes a 

 Tetrahit subgenus szár daganatainak leírása, melyeknek a geotropikus és 

 heliotropikus görbüléseknél van szerepe.* A munkát szép anatómiai ábrák 

 illusztrálják. 



A 199 — 323. lapokat a Galeopsisek systematicájának szenteli. II 

 ehhez minő apparátussal fogott, bizonyítja, hogy az 1890 — 91 óta cserében 

 forgó, sőt KERNER-nek Flora exsicc. Austro Hungaricájában, valamint 

 BAENiTZ-nek Herbarium Europieumában is kiadott G. Murriana Horb, és 

 (t. Pernho fferi }Vettst. fajokról Briquet monographiájában se jót, se rosszat 

 nem olvashatni, mert még mint előtte ismeretlennek a nevét se idézi 

 Másrészt a Galeopsisek közönségesebb füvek lévén, épen Briquet munká- 

 jából látni, hogy hazánk régi botanikusai nem igen gyűjtöttek, kevés jutott 

 belőlök a külföldi herbáriumokba, a melyekre Briquet tanulmánya közben 

 támaszkodik. Ezért Briquet a 7 faj és 14 fajta közül hazánkból 4 fajnak i a 

 9 fajtának csak kevés termőhelyét közli. 



Igen feltűnő, de követésre nem méltó Briquet munkájában, hogy ö 

 ugyanazt a typust vagyis fajt, miután már a systematicának ezen ;i l< pcsö- 

 jén ismertette, tovább mégsubspeciesnek és varietásnak isnevesi, és no 

 sabban leírja, holott annak a typusnak valóságban se snbspeciese, se varie- 

 tasa nincs a tőalakon (typus) kívül. így pl. a G. dubia Léew Bartjusr nran- 



* V. ö. Botan. Centralblatt 1803. LVI. 337—39. 1. 



