63 



még a ragadós szőrökkel is tapadhatnak. A Galeopsiseket mezei ólak, 

 istálók vagy marhaállások, falusi házak stb. körül gyakran láthatni, de 

 dagadt szárú Galeopsis gyakran virágzik havasi pásztorkunv hó ésaklok kor- 

 nyékén is (G. bifida, G. pubescens, G. neglecta, G. ionantha). Épen ez 

 okból a Galeopsis természetes földrajzi elterjedéséi nehéz megalapítani, a 

 jószág a hegyeken és völgyekben széthurczolván közönséges növények lettek, 

 csak a G. Pyrenaica Bartl. meg aG. Reutert Rchb. fii. maradtak idáig dél- 

 nyugaton, amaz a franczia és spanyol határbérczeken, emez a tengeri ha- 

 vasokon endemikus. A Ladanum fajtái inkább vetőmaggal terjednek. 



A Galeopsis Európának s ázsiai Oroszországnak a növénye. Durand 

 szerint* több mint 12 faja van. Briquet úgy látszik, itt-ott többet össze- 

 húzott, mint valóban kellett volna. A G. Ladanum, G. canescem • - 

 G. angustifolia, könnyen szembeszökő hasonlatosságuk ellenere is. egy- 

 mástól mégis könnyen és élesen megkülönböztethetők. Nevezetes mozzanat 

 van ezeknek földrajzi elterjedésében is. Ha a G. angustifoliái meg a 

 G. canescenst egy species alá foglaljuk; akkor az utóbbi mint mirigyszőröa 

 lesz a délibb alak. A G. Ladanum, L. (G. lati folia Hoffm.) gyakran mi- 

 rigyes, azért G. glandulosa C. Koch (Linmea 1848. 681, non Rchb.) és var. 

 glandulifera Bamberger (Flora 1856, 738!) nevet is kapott. A mirigyszőrös 

 G. Ladanum Európa éjszaki és közép tájain gyakori, ellenben a 

 magyar és dalmát tengerpart mentén mirigytelen és szürkébb fajtája 

 var. Flanatica) váltja fel és helyettesíti, tehát a G. angustifoliá-v&l ellenke- 

 zőleg, melynek dél felé gyakoriabbak a glandulás alakjai. 



Néprajzilag a G. Ladamim azért nevezetes, hogy a fehér tisztesfühöz 

 (Stachys recta) hasonlít, s piros tisztes fűnek is nevezik. Ezt a füvet ország- 

 szerte a gyermekek fürdő vizébe szedik, még pedig a fehér tisztesfüvei n 

 a fiúgyermek fürdővizébe forralják, a piros Galeopsis Ladanumot pedig 

 a leány gyermekébe árulják (Balaton mellékén, Uj-Pesteni. 



Galeopsis fajvegyülést a természetből nem ismerek. A Ijidanum 

 Rchb. rokon fajtái, a Tefrahit Rchb. rokon formái, valamint a (i. dubia 

 Ct. Ladanum között is lehetséges. Az utóbbi két faj egymással közelről 

 rokon, Haynald gyűjtése szerint Ems környékén vegyest is nő. a nemi 

 egyesülés tehát könnyen megeshetik. Ellenben a Gr. acuminata Rchb. 

 (állítólag G. pubescens x Tefrahit) meg a G. Pernhofferi Wettsi (állítólag 

 G. bifida X speciosa) mint varietás vagy variatio szépen megféra G. bifida 

 alakkörében, a fajvegyülés segítségül hivása nélkül is. 



Ellenben a G. Murrianát majd G. Tetrahii es G. speciosa (Wi 

 Murr), majd G. pubescens és G. speciosa** fajvegyülékének értelmezni, ha- 

 tározott tévedés. Az utóbbi jelölés, a G. Murriana systematical helyzeténél 



* Index generum phanerogamorum p. 32$. 

 ** Briquet, Bulletin de l'Herbier Boissier I. p. 389 ( I s03). 



