no 



valvulae glabrae ...» Ez a typus nálunk eléggé el van terjedve. A mi 

 növényeink azonban nem mind felelnek meg az említett leírásoknak s 

 rajzoknak. Terem ugyanis a Bakoson, a Csepelen s talán másutt is a 

 Tr. cristatum-nak egy oly alakja, melyet sűrűn bolyhos, szürkéllő fűzérkéi 

 karakterizálnak. Erről az alakról a Tr. cristatum első ismertetője Schreber 

 is megemlékszik föntidézett munkájában : «Die zweite Abart hat lange 

 weisse Haare . . . auf den Spelzen, wovon . . . diese Theile ganz grau aus- 

 sehen». Marschall a Bieberstein pedig a Fl. Taur.-cauc. (I. (1808.) p. 88.) 

 ez. munkájában ugyanezt Tr. imbricatum-nak nevezi el és Ibériából em- 

 líti, a honnan neki barátja, a híres Steven hozta. Leírása röviden így 

 hangzik : 



«spica . . . hirsuta . . . spiculae villis albis longiusculis eredis maxime 

 hirsutae«. 



Boissier * ezt a Triticumot vagyis szerinte Agropyrumot nem tekinti 

 fajnak, csak a Tr. cristatum varietásának : «spiculis hirsutism, hozzátévén 

 a Tr. imbricatum M. a Bieb. nevet, mint synonymot. 



Ez az alak környékünkről, de tudtommal az ország más helyéről sem 

 volt eddig említve, s ha jelentéktelen eltérésénél fogva fajnak nem is tart- 

 hatjuk, de mint feltűnő s más faj gyanánt egyszer leírt alakot érdemesnek 

 tartottam megemlítni. 



V. 



Papaver Argemone L. Pestmegyében. 



Függelékül a flóránk iránt érdeklődőket a budapesti növényzetnek 

 egy érdekes, új vendégéről értesíthetem. Ez a Papaver Argemone L. — 

 szem-mák, — melyet szórványosan fellépő kóbor növénynek tartanak, s 

 mint ilyent a haza több vidékéről említnek, 2 így például Győr-, Pozsony-, 

 Nyitra-, Szepes-, Gömör-, Bihar- és Krassó- Szörény megyékből ; Baumgar- 

 ten 3 Erdély homokos mezein közönségesnek tartja, Simonkai 4 szerint 

 ellenben ma már ritkaság s csak Szászújfalu meg Segesvár mellől jegyzi 

 fel. Borbás Vasmegyében sok helyt látta, sőt Kőszegről egy «oligosetum» 

 fajtáját is említi, melynek a tokján alig van pár szál serte. Általában a 

 vetésben fordul elő, majdnem bizonyos tehát, hogy vetőmaggal terjedt el 



1 Boissier: Flora Orientalis, V. p. 667. (1884.) 



2 Neilreich : Aufzählung d. in Ungarn u. Slavonien bisher beob. Gefässpflan- 

 zen, Wien, p. 247. 1866. 



3 Enumer. stirp. Transsylv. II. p. 82. (1816): in agris sterilioribus arenosis- 

 que vulgare. 



* Erdély ed. fl. helyesb. foglalata, p. 67. (1886). 



5 Bobbás Viîicze: Vasvármegye flórája, p. 246. (1887 — 1 



