113 



melyek közül a középsők és a szélsők egyformán hosszúak; Hátrafelé a 

 pánczél egyre szélesbülő, míg a legnagyobb szélességet körülbelül a 

 hosszaság Ve részében éri el, azontúl megint összelapul és hátsó regi d két, 

 rövid, oldalt elálló tüskébe van kihúzva. A pánczél hátsó széli hátoldali 

 egyenesen levágott, hasoldalt meglehetősen mély bevágású a Láb kinyulá- 

 sára és e helyen két, meglehetős hosszú, hegyes tüskébe húzódik ki. 

 gók typusos szerkezetűek, épúgy mint a test többi szervezete is. 



Habitat. Csehi Berek, Határárok (Somogym.). (Julius 14. i 

 Budapest, városligeti tó (szeptember 20. 1 894). 



Ezen szép és aránylag nagy faj többi rokonától főleg pánczélja alak- 

 jával különbözik, melynek oly sajátságai vannak, hogy ezek az alak faji ön- 

 állóságát eléggé igazolják. A hozzá leginkább hasonló faj a Brachionus 

 rhenanus Laut.,* de ez is lényegesen különbözik részint abban, hogy a 

 mellső pánczélvég hat tüskéje közül a két középső a leghosszabb, míg a 

 Br. Entzü-nél a két külső tüske a két belsővel egyforma hosszúságú 

 (V. tábla, 1, 2. ábra), részint és leglényegesebben azonban abban, hogy a 

 pánczél hátsó vége két oldalt két rövid, meglehetősen tompavégü OBÚesba 

 folytatódik. 



A pánczél aránylag vastag és egészen sima egynemű; számos példán} 

 azonban testének középvonala felé néhány, többnyire kissé ferdén lefutó 

 hosszránczot is mutat (V. tábla, 1, 2. ábra). 



A matrixréteg jól és leghatalmasabban a két végtüskében van ki- 

 fejlődve. 



Az izomrendszer typusos kifejlődésünek látszik, de Igen nehezen 

 tanulmányozható, részint az állat nagy mozgékonysága, do különösen a 

 miatt, hogy az izmok végtelen finom és hyalin rostocskák, melyek a t. -r 

 köztakarója és az egyes szervek közt vannak kifeszítve. Egyedül B kerék- 

 szerv, és különösen a láb retractor izmai (V. tábla, 1, 2. ábra) jól Láthatók. 



Az izmokhoz kell számítanom egyszersmind azon Bajátságos ki t kép- 

 letet is, mely a test mellső felében, a rágókészülék és az agydúez közti 

 részben látszik, mint két kis vesealakú, erősen fénytörő alakulat, melyekel 

 kezdetben mirigyeknek véltem (V. tábla, 1, 2. ábra), későbben azonban, 

 különösen pedig Brachionus Bakeri-egyének behat«) tannlmányozáaa után. 

 melyekben ugyané képletet ismertem fel, azon felteve sic jutottam, h 

 kérdéses szervezeti részlet nem egyéb két, a test kereszttengelyében, hát- 

 hasi irányban kifeszített izomnál. Átmetszeti képei ezek azon izmoknak, 

 melyeket Möbius** a kelettengeri Brachionus plicatüis 0. P. fc£.-ről» le- 

 gyezőalaku izmok a nagy háti izom alatt» néven írt le és ábrázolt. 



* Robert Lauterborn, Beiträge zur Rotatorienfauna dea Rheine und Miner 

 Altwasser. Mit 1 Utk. Tafel. Sep. Abdr. aus Zool. Jahrbücher. Abtheil. f. Sw. I 

 und Biologie. VII. Bd. 1892. pag. 2G9. Tab. 11. Fig. 3. 



** Karl Möbius, Ein Beitrag zur Anatomie des Brachionm plieatiHi Mi > i . 



