121 



lító vizsgálatnak vetettem alá. Most e helyen csak annyil mondhatok, hogy 

 a ganglionszerű felduzzadás vacuolákat tartalmaz és erős dj ! elég 



tisztán mutat szürkés, hyalin alapállományában ferdén, i i, fotó 



sávokat, melyek mint plasmafonalak minden valószinűsóg szerint a pro- 

 toplasma elemi szerkezetéből magyarázható* ki. Tahin hasonlót látott 

 E. F. Weber,* mikor a Hydatina senta oldaltapogató idegei! harántcsíkolt- 

 nak: rajzolja. 



Az ivarszervek typusos fejlődésüek; a osírfészek aránylag kicsiny ; a 

 székmirigy vörösbarna tartalmával hamar szembeötlő. 



Ezen alak számos más Brachionus-f&j társaságában s budap -ti va- 

 rosligeti tó nem is ritka alakja, mely aránylag tekintélyes nagyságával és 

 élénk mozgásaival elég hamar magára vonja a kutató figyelmét. 



Igen közel áll a Brachiowus pala-hoz, melytől lényegesen csak <H 

 mellső tüskéje választja el, de ezen megkülönböztetési jel oly fontos, hogy 

 talán még a faji elválasztásnál is többre jogosít. 



3. Squamella bractea, 0. Fr. M. 



(VI. tábla, I ábra.) 



Ezen eddig igen kevéssé ismert állatka a promontori útnak a budap< -ti 

 összekötő vasúti hid melletti részénél fekvő nádas állóvizek igen gyakori 

 és typikus alakja, melyet ez év őszen több mint három hónapig 

 rajokban tenyészthettem. 



Mindössze is csak néhány búvár figyelte meg ezen érdekes kis Bodró- 

 állatkát, melyet hazánk faunájában eddig nem ismertünk. 



Mióta Müller 0. Fr. 1786-ban ' Brachionus Bractea néven i ' 

 ismertette, Ehrenbebg fellépéséig csak alkalmi megfigyelések tárgya volt. 

 Mostani genus neve Bory de ST.-ViNOENT-től ered. 



Azonban csak a microscopia nagymestere, Ehbbnbebo, tannin 

 e fajt részletesen és róla nagy munkáját kiegészítő atlaszában felismerhető, 

 characteristics rajzokat ad, melyek a főbb szerveket a © »mrot, vi gbelet, 

 a nyálmirigyeket, a húgyhólyagot a valóságnak megfelelően ábrázolják. 



Az Ehrenberg utáni időkben tudtommal egyedül csak ! 

 gáltat ezen fajról bővebb, ábráktól is kisért leirást, mert az irodalomban 

 szétszórt egyes adatok, mely Bartsch, Pbitohabd és WafflSB-től erednek, 

 csak a faj földrajzi elterjedésével foglalkoznak. 



így tehát talán nem jogosulatlan, lia ezen sajátságos és több tekintet- 



* E. F. Weber, Notes sur quelques Rotateurs des I 

 des Archives de Biologie. Vol. VIII. 1888. B.-Abstr. PL XXX11. Pig. U. 

 ** P. Fe. Müller, Aniinalcula infusoria, pag. 343, lab. XT i TX 



(Ehrenberg nyomán idézve.) 



