130 



MEGJEGYZÉSEK 



A PÁRISI ÉS KEW-I HERBARIUM CORTUSÁIRÓL, VALAMINT 

 A CORTUSA PÉKINENSIS. A. Richt. pro var. 



Dr. Richtek ALADÁK-tól, Aradon. 

 (3. ábra-rajzzal.) 



Néhány éve, hogy a Cortusák polymorphiájához gyűjtöm az adatokat. 

 1889-ben a Nemzeti Múzeum, majd bold. Haynald bíboros érsek Cortusa- 

 collectióját tanulmányozhattam, a nélkül, hogy az eredményt ép az ázsiai 

 anyag hiányos volta miatt végérvényesen megállapíthattam volna. Mint- 

 hogy e monotypikus genus egyetlen speciese szórványosan fordul elő a 

 gyűjteményekben, várnom kellett a kedvezőbb alkalomra. Később, a midőn 

 BoissiEE-nek Chambésy-ben, Delessert és De Candolle Genfben levő, 

 majd Paris, Bruxelles és London- Kew herbáriumainak remek Primu- 

 laceáit a helyszínén vizsgálgattam, beláttam, hogy nem ok nélkül ; mert 

 meggyőződtem arról, hogy a Cortusa Matthioli L. eredeti hazája Ázsia ; 

 származása, e faj elterjedésének góczpontja a chinai hegyek valamely vidé- 

 kére esik. Már Gmelin is hasonlóképen vélekedett.* 



Ázsia flórája a legfőbb botanikai emporiumokban sincs oly mérték- 

 ben képviselve, mint Európa növényvilága és kevésbbé ismerjük oly rész- 

 letesen, mint Európa növényzetét. A Cortusák herbarium! adatai mind- 

 azonáltal számosabbak Ázsia vegetatiója részéről és a nevezett herbáriu- 

 mokban talált adatok nemcsak a fent közölt állításaim tényét igazolják, 

 hanem azt is, hogy KERNER-nek (az Ost. Bot. Zeitschr. XXV. 1875. évf. 

 17-ik lapján) a typust illető fejtegetései helyesek; ellenben Borbás ugyané 

 folyóiratban (Ö. B. Z. 1889. Nr. 4.) közölt s Kerner nyomán haladó inter- 

 pretatiójával mindenben egyetérteni nem lehet. Nem pedig azért, mivel a 

 nevezett auctor (var. glabrata Borb., var. leviflora Borb. etc.-jában nyil- 

 vánuló) felfogásának alapjára helyezkedvén, Linné ereklye gyanánt őrzött 

 (és három lapra ragasztott) Cortusa Matthioli-jának összesen öt eredeti pél- 

 dányát, — a melyeket Kew szives közbenjárásával a londoni «Linnean- 

 Society» LiNNÉ-herbariumában látni szerencsés valék, — az első szem- 



* «Ihr natürlichster Standort scheint östlich von Yenisei, in Sibirien zu sein» — 

 Curtis: Botanical Magazine. London (1807), pag. 987. 



