154 



tekinti a IX. esc. gen. spec. 2-t A. (Pleurotus) corticatusnak. Az A. dryinus 

 leírása jobban illik képünkhez. 



20. A. ostreatus Jacqu. Sterbeeck 12. B, B. = Codex 9. Fung. esc. 

 VI. A. (Pleurotus) sapidus Schulzer-Kalchbrenner szerint, míg Beichardt 

 Frees nyomán A. (Pleur.) ostreatusnak veszi. A képek összevetése után 

 a Codex 9. inkább A. ostreatus-nak tekintendő. Ezen táblán CLUsrus-tól 

 VI. Gen. esc. delineand. olvasható, más kéztől ered a Szilfan termewt 

 gylwa és vlmei megjegyzés. Hogy Beichardt szerint a B. egyéb volna : 

 wäre Fig. B. eine Abbildung des Pol. sulphureus (Britzelmayr i. h. 49. 1.) 

 nem látom sehol Beichardt CLusius-tanulmányában. 



Sterbeeck 12. G. a Codex 5. táblájának legalsó, 3-ik sorban látható 

 képe. Ezen táblán összesen öt, együvé tartozó ábra van s ezek jóformán 

 egyeznek az A. (Pleur.) sapidus ScHULZER-rel (Icônes selectae Hymenomyc. 

 Hung. t. VIII. f. 1.). A Codex 5. táblájának ezt a képét (Sterb. 12. C.) nem 

 említi sem Kalchbrenner, sem Beichardt. A táblán különben VI. gen. esc. 

 olvasható CLUsrus-tól, meg egy más kéz írásában gilva gyertyán fan termet 

 hagenbuche. A Históriában látható képek cclxvj lapon VI. gen. esc. fung. 

 nem pontos másolatok a Codexből, mert tömegesebb, többtagú családot 

 ábrázolnak. 



21. A. rhodopolius Fries, Sterbeeck 16. G, G. = Codex 21. táblájá- 

 ról a jobboldali felső és a második sorban levő ábra == Fung. pern. VI. gen. 

 Ezt Fries után (Systema I. p. 197, Sterb. t. 16. G!) mind A. rhodopolius- 

 nak veszik. A Codex 21. tábláját egybevetve Krombholz 55. tábláján 17 — 

 22. sz. a. ábrázolt A. rhodopoliusszal, épen semmi hasonlóságot sem mutat, 

 úgy, hogy e meghatározást teljesen tévesnek kell tartanom. 



22. A. Speculum Fr. Sterbeeck 16. B, B. = Codex 33. XHI. Gen. 

 pern, mint Clusius kezeírásával rajta olvasható; vörös hérincz, ut felen 

 terem, nem jó, írta rá egy más kéz, míg Clusius még adultiores ós aduit, 

 írta hozzá és mint rendesen, a számokat. 



Itt mindjárt az elején egy tévedést kell felderítenem. A Codexben 

 háromszor fordul elő a XIII. gen. pernio, s két különböző gombát ábrázol. 

 Lássuk őket sorjában : 



1. Codex 33. = Sterbeeck 16. B, B. A. Speculum Britzelmayr. i. h. 

 49. 1., erről írja ő, hogy : «Eine hübsche charakteristische Abbildung mit 

 nahezu vollständig ausreichender Beschreibung», — a Codex 33. képét 

 azonban megküldtem neki s ő azt látván, a színes képet A. (Plut.) pellitus- 

 nak határozta meg. 



2. Codex 34. XIII. Gen. pernio, non edul. 22. num. Cod. = Sterbeeck 

 16. D. D. — Bussula densifolia. 



3. Codex 44. =XHI.Gen. pern., 19. num. = Cod. Sterbeece 20. E, E.= 

 A. (Psall.) cretaceua Kalchbrenner szerint, ezt ismerték eddig csak mint 

 XIII. Genust s nem tudta senki, hogy a STERBEECK-féle 16, B. B. ábrák is 



