162 



ADALÉKOK BIHARMEGYE FLÓRÁJÁNAK ISMERETÉHEZ. 



Fkancé EEzsőtől Budapesten. 



(1 ábrával.) 



Az 1894. év őszén alkalmam volt Biharmegye déli részében Lunka- 

 Rézbánya vidékén gyűjteni, melyek az előre haladt évszak miatt főleg csak 

 harasztok, mohok és zuzmókra szorítkozhattak. 



Segyestel-től keletre vonul a Valea Tisa vagy Piatra lunga völgy, 

 melynek lefutásában a Hazay felfedezte József főherczeg barlang nyilik. 

 A szűk völgyön végig folyó patak mentén gazdag moh- és harasztflóra virít. 

 Ezen lelhelyről kerültek gyűjteményembe a következő Filieinák : 



1. Polypodium vulgare L. A mészsziklákon igen gyakori. 



2. Asplenium trichomanes Huds. Igen nagy mennyiségben fordul elő 

 a Jungermanniák képezte mohpárnákon a völgy sziklafalain két alakjában. 

 Megtaláltam a 



form, typica-n kívül azon alakot is, melyet De Candolle (Flore fran- 

 çaise II. pag. 554) 



var. lobato-crenata névvel jelölt és melyet tudtommal hazánk flórá- 

 jából eddig csak Boebás V.* Plavisevica és Mehadiáról ismertetett. 



3. Asplenium septentrionale Hoffm. Gyakori. Ezen máskülönben sem 

 ritka alak itteni előfordulása talán annyiban érdekes, hogy eddig meszes 

 talajon nem igen találtatott.** 



4. Aspidium Filix-mas Sm. forma typica Luerss. Néhány példányban. 



5. Pteridium aquilinum Kuhn (syn. Pteris aquilina L.) A Barlœsa 

 hegy oldalában az erdő tisztásain seregesen. Oláh vezetőm elbeszélése sze- 

 rint ezen harasztfélét be is gyűjtik és alomnak használják, de fekvőhelynek 

 is, mert a nép hite szerint «a bolha meg nem terem benne». 



6. Scolopendrium vulgare Sm. Igen gyakori, különösen a Piatra Lunga 

 körül. 



Ezen szép alak gyűjtöttem néhány példánya sajátságos és érdekes 

 elváltozást mutatott az alapalaktól. 



Nevezetesen ezen forma némely tekintetben emlékeztet a Scolopend- 

 rium nem másik fajára, a mediterran floraövhöz tartozó Se. Hemionitis 

 Cav.-ie, miért is 



* Verhandlungen d. zool.-botan. Gesellschaft. Wien, XXV. Bd. pag. 785. 

 ** Conf. Luerssen Chr. Die Farrnpflanzen. Leipzig, 1889 pag. 213. 



