163 



var. hemionitiforma névvel jelölhetjük. 



E faj változat jellemzése a következő : 



Scolopendrium vulgare Sw. var. hemioniUforme. 



Rhizonia breve, crassum, dense paleaceum; folia 10 I _' cm, I. 

 juvenilia paleis brunneis densis; petiolus senior »que paleac 



Petiolus a /s longitudinem lamina »quans, viridulus, BuboylindricuB, 

 inferne canaliculatus. Lamina í2— 3 cm. latitudinis et 5 10 cm. Longita- 

 dinis aequare potest, coriacea, intégra, nonnunquam, œtem crenata. Folia 

 juvenilia reniformia vei cordata, aetate oblongo-cordata. hasi profonde 

 cordato-excisa, apice obtusa. Nervatio Tseniopteridia venia modice clavatia, 

 anastomoses careus. Sori ut in forma genuina. 



Habit, apud Segyestel in valle Piatra-Lunga in nssuris rapinm enni 

 Asplenio trichomane. 



Sc, vulgare Sm. var. hemioiiiti forme. 



A rhizom rövid, vastag, sűrűn megrakva paleákkal; a levelek hí 

 10 — 12 cm., még begöngyölt állapotban barna paleákkal sűrűn fedvék : ép 

 olyan a levélnyél későbbi korában is. 



A levélnyél a lemez 3 A hosszát is éri el, zöldes, félhenger« a, osatorna- 

 forma hasoldallal. A levéllemez 2 — 3 cm. szélességet és ö — 10 mi. hí 

 is érhet el, bőrnemű, épszélű vagy némelykor kevés csipkés. A fiatal \< vélek 

 vese- vagy szívalakuak, későbbi korukban hosszas-tojásdadak, alapjukon 

 mélyen szívalakuan bemetszettek. Az erezet a Tseniopterises-typus módjára 

 alakult; az erek végződései kevéssé bunkósan kiszélesedve, keresztanosto- 

 mosák nélkül. Sorusok olyanok, mint az alapalaknál. 



Habit. Valea Piatra-Lunga, kősziklákon Aspleniutn trichomanes tár- 

 saságában. 



Mint ebből kitűnik, szóban levő alakunk mintegy átmeneti forma a 

 Sc. vulgare és Se. Hemionitis közt; hogy nem új faj rangjára emelem, ha- 

 nem csak fajváltozatnak tekinthető, annak oka fok« pen abban rejlik, hogy 

 ezen annyira variabilis nem (Moore [Nature printed british Ferns 1 55 for- 

 mát ír le !) említett különbségeit nem találom oly megállapodott- éfl fon- 

 tosaknak, hogy specifikus charaktert lássak benne. 



Alakunk az alapalaktól főleg levelei alakjával, nagyságával i - arány- 

 talanul hosszú levélnyeleivel különbözik és evvel közel csatlakozik a Se. 

 vulgare némely fiatal, törpe formáihoz, mint a minőket Lura miit. 



csakhogy ezeket fejlett leveleik alakja, rövid Levólnyeluk és győkti 

 eltérő volta elegendőképen elválasztja. 



Növényünket a Magy. Nemz. Múzeum herbáriumában lóvö, a Hal. árok 

 és Francziaországból származó eredeti Se. Hemionüit példányokkal i 

 vetettem (az egyik «Coretto près de Battia. Fentes de rochers, lelhelylyel 



* Lüerssen Chr. op. cit. pap. 122. 



