részeiből ismeretlen ; annyi azonban bizonyosnak látszik, hogy úgy ott, 

 mint nálunk, a kénes források környékét kedveli. 



Életmód. 



A vízhez közeledő erdőtisztások kedvencz tartózkodó helyei. Állandó 

 lakásul bokrok alá s a gyökérzet közé 10 — 15 cm. hosszú, 1 — 1 V2 cm. széles 

 s 45° alatt hajló hengeres vaczkot ás magának. Kitűnő kúszó s lazakötésű 

 talajban jól ás. Vadászni délelőtt 9—1 1 óra között jár ki; a déli nap perzselő 

 hevétől óvakodik. Természettől fogva szelid s jóindulatú, a fogságban 

 mihamar megbarátkozik ápolójával. Leginkább rovarokkal táplálkozik, de 

 válogatós. Legjobban szereti a legyeket, kis pókokat, kicsiny sáskákat, cicá- 

 dákat, apró molypilléket s a lágytestű hernyókat ; másodsorban a Panorpa-, 

 Forficula-féléket s kis levéldarázsokat ; a Cantharis-, Ehagonycha- és Oede- 

 mera-féléket bekapja ugyan, de rögtön kiveti ; Orina-féléket, Chrysomelákat, 

 Coccinellidákat, fulánkos darazsokat s nagyobb mezei poloskákat soha sem 

 eszik, bármily éhes legyen is ; a földi gilisztát csak immel-ámmal eszi, a 

 csupasz csigákat pedig utálja. Más gyíkok módjára ritkán iszik, inkább a 

 harmatot nyalogatja fel a növényekről. Bizonyára május közepe táján páro- 

 sodik, mert a június első napjaiban gyűjtött nőstények már mind hasasok 

 voltak. A terhes nőstény június végén — mint fogságban tartott állataimon 

 négy ízben tapasztaltam — éjnek idején 4 — 6 tojást tojik. A tojások hófehé- 

 rek, 10 mm. hosszúak, 6*5 mm. szélesek, egyik végűkön hegyesebben, a 

 másikon tompábban gömbölyítettek ; héjuk pergamenszerű, meglehetősen 

 vastag. A terrariumban 10 napig jól fejlődtek a tojások, azután — sajnála- 

 tomra — összeasztak. 



Rokonsági viszonyok. 



' A L. praticolá-i általában a L. vivipara legközelebbi rokonául tekin- 



tik ; szerintem a L. muralis-hoz áll közelebb. Mérvadó reám nézve a fej, 

 törzs, a fark s a hátsó végtagok hasonlatossága ; a felső szempaizsok s a 

 szemöldök paizsok között levő szemcsesor, a rágó paizs hasonló alakja és 

 fekvése, a falpaizsok közt fekvő páratlan paizsok megegyezése, főleg a fal- 

 közti paizsnak a L. muralis-on is gyakori ketté oszlása s nem utolsó sorban 

 a szaporodás módja. 



A mennyiben egyes szerzők a L. praticolá-i a L. vivipara helyette- 

 sítő fajául (vicariirende Form) tekintik, én e tekintetben inkább annak a 

 föltevésnek hódolnék, hogy az egyik faj kizárja a másikat a nélkül, hogy 

 egymást kölcsönösen helyettesítené. A Kaukázusban a L. praticola előfor- 

 dulási területén a L. vivipara nem fordul elő ; ugyanazt jelenthetem a 

 Cserna-völgy alsó részére vonatkozólag, hol a bejárt nagy területről 80 

 példány L. praticola jutott kezeim közé, de az elevenszülő gyíknak nyomára 

 sem akadtam. 



