83 



A fajunkkal legközelebb rokon L. armillaris Paraguayban él, s így a 

 L. gigayitea ez idő szerint meglehetősen magánosan áll. A Laboulbenia-féle 

 penészeknek eddigelé hat genusa ismeretes, s ezek között a legtöbb fajjal 

 dicsekszik a jeles franczia entomologusról, LABOULBENE-ről elnevezett genus, 

 melynek tíz, s a fent jellemzettel együtt 11 faja ismeretes. 



Ezek a rendkívül sajátos penészek olyannyira eltérnek az eddig ismert 

 penésztypusoktól, hogy systematikai helyüket eddigelé még nem sikerült 

 megállapítani. 



Ideiglenesen SiPyrenomyceteklegYegeie vannak beosztva, de miként ezt 

 maga Beelese is megjegyzi a Saccardo-féle Syllogeba írt monographiájá- 

 ban (Saccardo Sylloge Fungorum. VIII. p. 909.) «quod locum systematicum 

 dubii, sed apud Pyrenomycetes forte haud male positi», 



A Laboulbenia-féléket Robin fedezte föP s ő írta le MoNTAGNE-nyal 

 a legelső fajt a L. Rougetn-t. Eobin munkájában három gyönyörű réz- 

 metszetű színezett tábla illusztrálja az általuk ismert egy pár fajt. Legtöb- 

 bet tett ezen érdekes penészcsalád megismerésére Peyritsch,^ kinek három 

 rendbeli dolgozata foglalkozik ezen érdekes bogárparazitákkal. Peyritsch 

 egymaga 10 fajt írt le, tehát a jelenleg ismert 15 faj kétharmadát ő födözte 

 fel. Habár Peyritsch dolgozataiból kiderült, hogy mily hálás s tanulmányo- 

 zásra érdemes a L-k családja, mégis csak H. Karsten, Knock, Soeokin, 

 Bérlése és Peck írtak le 5 fajt, de a mi a fejlődéstant illeti, azzal egyikük 

 sem foglalkozott. 



A Laboulbeniceák gyümölcsteste áll a nyélből, mely felső végén a 

 peritheciumot viseli, melyben az ascusok fejlődnek ; a perithecium mellett 

 van aztán a paraphy sis- szálaktól alkotott üstök. 



H. Karsten a peritheciumot a fiatal állapoton a nyél csúcsán kifej- 

 lődő trichogynből származtatja, melyet a pollinodium termékenyítene meg, 

 apollinodium helyén fejlődnek aztán a paraphysis-szálak, viszont a tricho- 

 gynből válik a perithecium. Ez az ivari aktus azonban itt, ezeknél a 

 penészeknél, annyira homályos, hogy még de Bary sem hitt benne. De 

 BARY-ról pedig tudvalevő, hogy az Asconiycetek ivarosságának buzgó 

 apostola vala. 



A rendelkezésemre álló anyag, t. i. két Pristo7iychus cavicola, a testü- 



^ Robin: Histoire naturelle des végétaux parasites 1853. p. 622, et sq. t. VIII. 

 IX. et X. 



^ Peyritsch : Ueber einige Pilze aus der Familie der Laboulbenien (Sitz.-Ber. 

 d. k. Akad. d. Wiss. Math. Naturw. Classe LXIV. I. Abth. 1871. p. 437. et sq.). 



Peyritsch : Beiträge zur Kenntniss der Laboulbenien. (Ibid. LXVIII. I. Abth. 

 1874 p. 227. et sq.). 



Peyritsch : Ueber Vorkommen und Biologie der Laboulbeniaceen (Ibid. LXXII. 

 I. Abth. 1886. p. 379. et sq.). 



6* 



