87 



A HOLDVIOLA FAJAIRÓL. 



(DE SPECIEBUS GENERIS LUNAEIAE TOURN.) 



Dr. BoEBÁs ViNCzÉ-től, Budapesten. 



Linné Species plantarum-ának 1. kiad. (1753) 653. old. két faj hold- 

 violát, vagyis Lunar iái ismertet: L. rediviva-t «siliculis oblongis» Európa 

 éjszaki részéről, továbbá L. annuá-i «siliculis subrotundis» Németországból, 

 amannak a tőkéje kitelelő és tavaszkor kisarjadzó (rediviva), emez állító- 

 lag egynyári-gyökerű. 



Linné óta sok speciest leírtak és fölvettek a systemába, a Lunaria vál- 

 tozatlan maradt e két fajával,^ csak az utóbbik biológiájára nézve a két- 

 nyáriság bebizonyodván, új nevet kapott.^ 



Mind a két faj Európa erdős bérczein nő. Az első virága jóillatú, 

 mind a kettőé szép lila, a kerti nyári violáéhoz (Matthiola annua L.) hason- 

 lít, azért Európában kerti virág lett. De a Lunaria Tourn. Instit. p. 218, 

 tab. 105. (Linné, Genera pl. L 1835, no. 534.) a közéletbe máskép is beleját- 

 szott. L'Obelius óta ^ LiDiariánük, holdviolának avagy holdviráguük neve- 

 zik, mert a gyümölcsének rekeszfala fehér és fénylik, mint a holdvilág» 

 továbbá azért is, mert a magva veseforma, mintegy félhold-alakú. Gyümöl- 

 csének selyemfényűén csillogó rekeszfalát, virágzatának elágazásával együtt, 

 néhol száraz virágbokrétába vegyítik, fehér csillámlásával a bokrétát élén- 

 kíti, (ezüstvirág, atlaszvirág). Júdás ezüstjének is nevezik, mert kivált a 

 L. annua kerek rekeszfala ezüsthuszashoz, vagy akár az ezüstforinthoz 

 hasonló. 



A Lunaria Tourn. mint keresztesvirágú fű, a krucziferák családjában 

 jó hosszú cséklyés, széles és lapos * gyümölcséről (siliculis carj)ophoro elon- 

 gato sitis), valamint arról is kitűnik, hogy a magkötője a rekeszfalhoz nő. 

 Magva zászlós-szélű, kerekded vagy veseképű. Levele szívalakú, a hagyma- 

 lapuéhoz (Alliaria Andrz.) hasonló. 



^ Durand, Index generum phanerogamorum p. 13. 



^ Lunaria biennis Moench, Method, p. 261. 



^ Plantarum Hist. 1576. p. 174, Advers. p. 137. Előbb gyakran Viola lati fóliá- 

 nak nevezték (Dodonaeus, Florum et covon. Hist. 1568 p. 25, Stirp. hist, pempt. 

 1583. p. 161. Dalechamps, Histor. generalis plant. 1586. p. 805). 



* Benkő József, Molnár J. «Magyar Könyvháza I. (1783), 394. 1. erről nevezi 

 lapiczkás-fünek; Diószegiek ebből kurtították a /opic-génusz-nevefc (M. Füvészkönyv 

 376. lap). 



