89 



1. c. 1821. p. 283. minden esetre figyelemre méltó. De Candollk ezt a növényt 

 korfui magból nevelte. A táskája ovális, csaknem egészen kerek. Nekem 

 van Korfu (Corcyra) szigetéről L. annuá-m, mely a L. pachyrrhiza felé húz, 

 de jóval kisebb virágú, szára tetején szép sötétlila, sátorai fürtösen csopor- 

 tosodnak ; a levelének visszája szürkésebb szinű, sűrű levélfogazata inkább 

 a L. redivivaéra emlékeztet. Csak az a kár, hogy növényemnek még csak 

 fiatal gyümölcse sem látható, hogy akár a De Candolle leírásával, akár 

 a L. pachyrrJnzaéYal összehasonlíthatnám. Igen csinos virág. 



Kevésbbé tisztázott a L. annua gyökérzete és élettartama. Akár egy- 

 nyaras-, akár kétnyaras-éltű lenne, egyszerű ágas gyökérzetének kellene 

 lenni. így írja le De Candolle i. h. 283. 1. «radix simplex, fere fusiformis, 

 crassa, verticaliter descendens, paucos ramulos demittens. » Ilyenformán, 

 vagy rövidebben írják le mások is. így rajzolja a L. annuát, vagyis Viola 

 lunarist, Tabernaemontanus Kräuterbuchja (1687) II. köt. 696. 1., Dale- 

 CHAMPS História generalis plantarum-a (1586) 805. 1. (Viola latifolia). 



Ellenben Dodoneus a Florum et Coronariarum odoratarumque non- 

 nullarum herbarum história 1568., 25. 1., továbbá ugyanő a Stirpium hi- 

 storiée pemptades 1583. 161.1., valamint Lobelius Plantarum História 1576, 

 174, 1., LoNicERUs a Ivreuterbuch 1577. CCLI. 1., Besler Hortus Eistetten- 

 sis 1640. fol. 21. II. és Morison a Plantarum história 1680, ser. 3 t. 9 első 

 képén a Viola latifoUát, L. Greecá-t vagy Leucoium liuiaivim.oi apró répás 

 gyökerekkel rajzolják. Erre vonatkozik a L. annuánok bulbonak, bolhá- 

 nak vagy bolbonak neve («a radicibus bulbosis»), a hogy az egynyaras hold- 

 violát Linné botanikus elődei gyakran nevezték. 



Többen a Lunaria gyökerét vagy le sem írják, vagy az adott képen 

 sem illusztrálják.^ Feltűnően kívánatos lett volna a teljes gyökérzet a FI. 

 Danica 1880. képén, a mely a L. annuát teljes nagyságában jól ábrázolja. 

 Természetes, mivel Linné előtt s Linné után ezt a növényt gyakran L. an- 

 yiuának nevezték, a gyökerében semmi nevezetesebb eltérőre nem gondol- 

 tak, hogy azt még pontosan le is rajzolták volna. 



Általában nevezetes az, hogy a Lunaria apró répáit Linné után egj'ik 

 másik botanikus csaknem egész máig emlegeti, ^ sőt triennisuek, azaz 

 háromnyaras-éltűnek is mondja, ^ de sem a L. annua systematicai avagy 



1 ScHKUHR, Botan. Handbucli II. (1808) p. 242, tab. 182. 



^ Lamarck et De Candolle, Fl. Franc. IV. (1805) p. 688 «sa racine est un 

 peu subéreuse au collet». — Nées, Genera plant. VII. no. 617. «radix ramosa, radices 

 secundarise filiformes vel elongato-tuberosse.» 



^ De Candolle 1. c. p. 283. rarius triennis ; — Gaudin FI. Helv. IV. p. 239, 

 subinde triennis — Trattinick in Eömer Archiv. II. (1799) p. 25. «radix nonnun- 

 quam triennis, simplex fere fusiformis, crassa, verticaliter descendens, (eigentlich trun- 

 cus) tandem paucos et breves ramos demittens». Morison 1. h. II. köt. 246. 1. a Lu- 

 naria annua var. albiflorkt DC. Syst. veg. p. 282 szintén perennisnek mondja. 



