153 



A láb ujjai között az első a legrövidebb, az ötödik csaknem még egyszer 

 oly hosszú, ennél is hosszabb a második, a harmadik és negyedik meg- 

 lehetősen egyforma hosszú, s hol az egyik, hol a másik valamivel hosszabb. 

 A fark jóval rövidebb, mint a fej s a törzs együttes hossza; tövén 

 Taskos, hátrafelé összenyomott, hegyén tompa ívben kerekített s alul is, 

 felül is aránylag nem magas uszóhártyával övezett. Az uszóhártya felső 

 lobogója a hát közepén alacsony bőrszegély alakjában veszi kezdetét, 

 hátrafelé enyhén emelkedő ívben terjed s a fark felehosszában a legmaga- 

 sabb. Az uszóhártya magassága háromszornál többször foglaltatik a fark 

 hosszában. 



A szinruha fejlődése. Az újonnan született álczák felül csaknem egy- 

 színű feketés-szürkék, később az iris aranyszínű pigmentet kap, a test és 

 fark oldalán aranyfényű kis foltok lépnek fel s a has felé is összefüggő, de 

 gyengébb aranyfény jelentkezik. A has ilyenkor csaknem színtelen s épen 

 ilyen a végtagok töve is. Az aranyszínű pigment egy ideig még fokozódik, 

 de azután veszni kezd s helyében és tőle függetlenül, az alapszínben 

 világos-sárgás és sötétebb barna foltok fejlőanek. A sötét foltok mind- 

 inkább telített színt öltve annyira kiterjeszkednek, hogy a sárgássá vált 

 alapszín csak apró szigetek képében tűnik közülök elő. Ilyenkor az álcza 

 halavány-sárgás alapon barnás-feketésen márványozott, az aranysárga iris 

 sűrűn pettyezett, a végtagok töve teljesen szeplőtlen, a fark uszóhártyája 

 szürkés alapon barnára márványozott. Ilyenkor a kopoltyúk már hervadni 

 kezdenek, az álczák a szárazra vándorolnak s a végleges színruhát kezdik 

 magukra ölteni. Az eddig fehéres has szürkés-barna felhőszerű foltokat 

 kap, a felső testoldal sárgás foltjai mindinkább mélyebb színűekké lesznek 

 s főleg a felső szemhéjakon, a fültőmirígyeken, a felső kar s a czomb tövé- 



