155 



a has rendesen meglehetősen puffadt. A törzs oldalán 12 — 13, a hason 

 7 — 8 keresztben menő izomárok tűnik ki. 



A végtagok elég rövidek, vaskosak ; a mellsők a szem mellső szögle- 

 téig érnek, a hátulsók meghaladják a végtagok közötti távolság felét; a 

 mellsők rendesen valamivel hosszabbak. A kéz és láb közepes hosszaságú, 

 idősebb álczákon széles. Az ujjak elég szélesek, rövidek, lapítottak; csak- 

 nem egész hosszaságukban egyforma szélesek, csak a végükön hirtelen 

 csúcsosodók, hegyük azonban meglehetősen tompa. A kéz ujjai között az 

 első a legrövidebb s legvékonyabb, a másodiknak felehosszát nem éri el ; 

 a második jóval hosszabb; a harmadik még hosszabb ; a negyedik rövidebb, 

 mint a két középső, de hosszabb, mint az első, A láb ujjai közül az első a 

 legrövidebb ; a második hosszabb ; a harmadik rendesen a leghosszabb ; a 

 negyedik néha még hosszabb, mint a harmadik, de rendesen valamivel 

 rövidebb a harmadiknál s jóval hosszabb a másodiknál; az ötödik vala- 

 mivel hosszabb, mint az első. 



A fark fiatalabb álczáknál valami kevéssel hosszabb, idősebbeknél 

 valamivel rövidebb a fej és törzs együttes hosszánál, két oldalról össze- 

 nyomott, csúcsos hegyű. Az uszóhártya a nyakszirten ered, csakhamar 

 magasra emelkedik s magasságát csaknem a fark végéig megtartja ; felső 

 karélya magasabb, mint az alsó, csaknem oly magas, mint a fark húsos 

 része a tövén ; a vége felé csúcsosodik s hegyéből egy kis szögalakú csú- 

 csocska áll ki, mely azonban idősebb álczákon lehei'vad s ilyenkor a fark 

 hegye egyszerű tompa csúcsban végződik. Az uszóhártya magassága ren- 

 desen háromszornál kevesebbszer foglaltatik a fark hosszában. 



A színruha fejlődése. Fiatalabb álczák nagyon sötét színűek, a meny- 

 nyiben a barnás-sárga, vagy halavány-barna alapszínt a törzs és a fark 

 oldalán sűrűn hintett feketés pontozás lepi el. A fark színtelen aszóhár- 



