164 



A szinruha fejlődése. Fiatal álczák eleintén halavány sárgás-barnák; 

 a fej, törzs s a fark oldala többé- kevésbbé sűrűn pontozott, A halvány- 

 szürkés, kékesbe hajló úszóhártya feketés-szürkével márványozott; felső 

 és alsó éle közelében szabálytalan alakú, nagy, fekete foltokat visel, me- 

 lyek közé ragyogó fehér pettyek szóródnak, A farkvonal közepét fekete 

 vonás szeli át, mely egy darabon a fark testén is követhető. A hasoldal 

 fehéres s a törzs oldalával és a kopoltyúk nyeleivel együtt aranyfényű. Az 

 iris aranysárga alapon nagyon gyéren pigmentezett ; a pupilla körül széles 

 aranysárga gyűrűt látunk. A kopoltyúk élénk sárgás-vörös színűek ; sugaraik 

 vérvörösek, gyéren pigmentezettek. 



Később (augusztus végén) az alapszín sötétebb szürkés-, vagy zöldes- 

 barnára változik, a törzs és a fark oldalán is feketés foltok támadnak, a 

 fark úszóhártyáján a márványozás tömöttebbé válik s az eleitől fogva meg 

 volt foltok is megnagyobbodnak és megszaporodnak. Erre az aranyfény 

 elenyészik, a has sárgás színt ölt és hasonlóképen feketés-szürke, eleintén 

 apró foltokat vesz föl, A nöstény-álczákon a kopoltyúk s a hártyás részek 

 visszafejlődése után a fark alsó éle sárgára színeződik s e szín, finom esik 

 alakjában megkerülvén a fark hegyét olykor a hát középvonalát is bevonja. 



Ivarérett álczák. A tarajos gőte ivarérett álczáiról Ebnek és Hamann 

 emlékeztek meg, Dr, Bedeiaga szerint azonban nem bizonyos, hogy ez 

 utóbbi észlelő csakugyan a tarajos gőte s esetleg nem valamely más faj 

 ivarérett álczáiról értekezett-e? 



Leírásaim a Temesvár közelében s Brassó környékén (főleg a Noá- 

 ban levő tóban és uszodában) különböző időben gyűjtött 22 drb. álczán 

 alapszanak. 



