190 



feltünöleg különbözik a Gongylidium E. Sim. {Neriene Dahl) nagy részé- 

 től. Mint a Trachygnatha név jelzi, e fajt a sok másféle rokon fajtól szem- 

 csés rágóiról lehet megkülönböztetni. 



Trichoptema. Egyetlen faja a Tr. {Lophocarenum E. Sim.) Black- 

 wallii (0. P. Cambr.). — A Lophocarenum E. Sim. (s. str.) (Brachycen- 

 trum) nemtől kizárólag a 4. lábpár metatarsusán levő ú. n. hallóször jelen- 

 léte különbözteti meg. A Magyarországban eddig talált «Erigonekn nem 

 nyújtanak elegendő anyagot arra, hogy annak alapján a most említett s 

 Dr. ÜAHL-tól felfedezett és használt ismertető jelnek systematikai értéke 

 fölött dönteni lehessen ; mind a mellett az «Aranese Hungáriáé» feldolgo- 

 zása közben szerzett tapasztalatok feljogosítanak annak kijelentésére, hogy 

 bár a metatarsusok hallószőrei a fajok megkülönböztetésénél mindannyi- 

 szor lényeges szolgálatot tesznek, mégis másrészt azok következetes hasz- 

 nálása a nemek szétválasztására megfontolandónak látszik. 



Mecynargus. E csoport systematikai értéke ép oly problematikus, 

 mint a megelőző csoportoké ; az Acartauchenius -hoz ép oly viszonyban 

 van e csoport, mint a Trichoptema a Brachycentrum-hoz, s egyetlen faj- 

 ból, a M. longiis (Kulcz.)-ból áll. 



Troxochrota. Az egyedüli faj, a Tr. scabra n. sp. egyetlen eddig leirt 

 fajjal sem látszik egészen közeli rokonnak, mind a mellett szembetűnő 

 ismertetőjelek hiányában nehéz jellemezni. 



Lasiargus nevet használunk a ritka és kevéssé ismert Micryphantes 

 hirsutus Menge-faj számára, mely borzas szőrözetével a Misumenoidák-hoz 

 tartozó iímíiews- faj okra emlékeztet. 



A SiMON-tól «Les Arachnides de France» czimû munkája V. köteté- 

 ben felállított csoportosításon még a következő változtatásokat tettük : 



Az Enoplognatha és Pedanostethus nemeket, melyek SiMON-nál az 

 Erigonini sectio egyik csoportját képezik, a Theridiinák Lithyphantes és 

 Lathrodectus nemeihez soroltuk. Ezek kétségtelen Theridiinák és csak erő- 

 sen (sokszor feltűnően) kifejlett rágóik emlékeztetnek az Erigoninákra. 



A Linyphia bucculenta (Clerck) Westr. (Lin. lineata E. Sim.) külön- 

 álló nemet képez, a Stemonyphantes-t, melyet Menge már 1866-ban fel- 

 állított ; különben is nagj^on érdemes arra, hogy fentartassék. 



Linyphia Keyserlingii Auss. fajt, melyet Simon a Microneta nemhez 

 számított, a Lephthyphantes nembe kebeleztük. 



Simon a Linyphiinák nemeinek beosztására egyik legfontosabb ismer- 

 tető jelként (i. h.) az állkapcsok alakját használta. Ez ismertető jelt az 

 «Araneae Hungáriáé» meghatározó tábláiban nem vettük igénybe. Alkalom- 

 adtán (83. és 104. lapon) figyelmeztettünk arra, hogy a Linyphia- Erigo7ie 

 csoportban igen gyakran (talán mindig?) különbségeket lehet kimutatni az> 



