196 



csak egyharmad részéig fedi. A hímnél a pikkely töve erős, mintegy kúp- 

 alakú, hegj'én kifelé görbült dudorodást képez ; a melléksajka semmi foga- 

 zott bordát nem mutat (a mi a C. silvaticus és serrrUus [0. P. Cambr.]-ra^ 

 jellemző), hegye kimetszett s két rövid kerek csücsköt képez, 



Trichoncus affinis (Kulcz.). A Trich. saxicola (0. P. Cambr.)-hoz 

 igen közel áll ; a hímnél azonban a belső lábszárnyúlvány csak kevéssé 

 görbült, a Tr.saxicola-néX ellenben majdnem félköralakú. A lábszárak nem 

 sötétebb színűek, mint a lábak többi részei. A zár alkata, mely a Tr. saxi- 

 cola-éhoz igen hasonló, kevéssé változónak látszik. A lehetőség nincs kizárva 

 arra nézve, hogy az ehhez a fajhoz számított nőstények részben a Tr. saxi- 

 cola-hoz tartoznak (?). Meglehetős sok helyen találtatott az országnak úgy 

 északi, mint déli részében (a Tr. saxicola-íajhól csak egyetlen hím került 

 meg a zempléninegyei Szomotorról /). 



Diplocephalus crassiloba (Sím.) var. hungarica a typicus alaktól 

 — a «Les Arachnides de France» ábrája szerint — abban különbözik, hogy 

 első fej nyúlványa hegye felé csak kevéssé és egyenlően vékonyodik, hátul 

 nem duzzadt. Egyetlen hím Mehádia környékén Petnikről. 



Diplocephalus connectens Kulcz. E faj az ivarszervek alkatára nézve 

 rendkívül hasonlít a D. eristatus (Blackw.) fajhoz, melytől azonban igen 

 feltűnően különbözik a hím fejének alkata s a nőstény hátsó szemsorának 

 igen erős görbülése által. A hím fejrésze két egyenlőtlen dudorodást visel, 

 melyek közül az elsőn, — a kicsiny, felfelé és előre irányulón, — ülnek az 

 első középszemek, elől a csúcsához közel ; a hátsó pedig kerekített, kissé 

 hosszabb, mint magas dudorka, a hátsó középszemeket viseli, melyeknek 

 egymástól való távolsága mintegy S^A-szer nagyobb, mint átmérőjük és 

 mindkét oldalt mély gödröcskével van ellátva. Ez az ((Erigone^)-i?kiok sys- 

 temájára fontos faj Fiume mellett Orehovicán fedeztetett fel. 



Abacoprœces (?) ascitus Kulcz. Kinézésére nézve az A. saltuum 

 (L. Koch)-hoz hasonló. A hím fejrésze meglehetős élesen körülhatárolt 

 emelkedéssel van ellátva, melyen a hátsó középszemek ülnek, oldalain mély 

 gödröcskék vannak, kissé hosszabb, mint széles és hosszabb, mint magas. 

 A tapogató szára felül a pikkely fölött tompa fogba van kihúzva. Az «Eri- 

 goiiéh) körében ritka ismertető jelt képez a négy első czomb és lábszárak 

 feketés színezete. Kár, hogy e csupán egyszer Temesuárott gyűjtött fajnak 

 a nősténye még ismeretlen, s ennélfogva rendszertani helyzete kétséges. 

 Az AbacojJrœces-nembe tartozása ellen az a körülmény szól, hogy a typi- 

 cus A. saltuum fajnál az első metatarsusok « hallószőre » épen a hegye mel- 

 lett foglal helyet, ellenben az A. ascitus-nál a hegyétől meglehetősen 

 távol áll. 



Troxochrota scabra Kulcz. A fejtor és mellvért (sternum) erősen és 

 szabálytalanul ránczos, csaknem fénytelen. A hím fejrésze kevéssé kima- 

 gasló, kétfelől barázdált. A hím tapogatójának a szára felül kevéssé hosszú. 



