212 



suk nem sikerült — hogy a hy brida minor lepke jellemzöségeit véglege- 

 sen megállapíthattam, a mi elődeimnek, kivált a nőstényt illetőleg, nem 

 sikerült. 



A hím nagysága, alakja és rajza olyan mint a spini híméi, csak hogy 

 felső szárnyai elegánsabb hajlásúak s csápjai sötétebbek, úgy mint a pavo- 

 nia hímnél ; egészben véve sötétebb, barnább a spini hímnél s azzal alig 

 téveszthető össze. 



A nőstény ellenben első tekintetre a spini nőstényhez úgy hasonlít, 

 mint egyik tojás a másikhoz. Csak alapos vizsgálatnál derül ki a jellemző 

 eltérés. Eddigelé az mondatott, hogy a felső szárny külső hullámos vonala 

 egyenesen az alsó szárnybeli szemre fut; de vannak igazi spini nőstényeim, 

 melyekre nézve ugyan áll, és viszont hybrida nőstényeim, melyekre az 

 nem áll. Továbbá állíttatott az, hogy a hybrida nőstény felső szárnyának 

 belső hullámvonala megegyeznék a pavonia nőstényével ; a mi igaz is, sok 

 esetben talál, de nem mindig; vannak olyan hybridaim, melyek e szegle- 

 tes vonalat nem, de igenis a spÍ7ii nősténynek egyszerűen hajlott vonalát 

 mutatják. Azonkívül, állítólag, a hybrida nősténynél a pávaszemet magá- 

 ban foglaló mező világosabb volna a spini-énél, a mi azonban szintén nem 

 áll ; mert van nálam spini, mely ép oly világos, mint a hybrida, és viszont 

 hybrida, mely ugyanoly sötét, mint a spini. 



Az egyedüli, valóban jellemző vonásai a mindkét nembeli hybridá- 

 nak a következők : 



1. A két szárny fekete sávjának kifelé eső oldala vagy épen nem- 

 vagy alig észrevehetó'leg rovátkás, úgy mint a pavoniá-nál, holott a spini- 

 néi határozottan rovátkás. 



2. A spini alsó szárnyának VII. mezeje szélén jellemző fehéres, kifelé 

 pirosas foltot mutat, mely a pavoniá-nél hiányzik, és csupán többé - 

 kevésbbé halványpirosas folt által van jelezve. A hybridánál e folt szintén 

 csak halvány pirosas vagy halványbarnás, holott a spini-nél előforduló 

 fehéres folt nem jut érvényre. 



Ezek nézetem szerint a hybrida minor csalhatatlan jellemző vonŐLsai, 

 melyekre számos s_pmi-vel és pavoniá-\al történt összehasonlítás útján 

 jutottam. Nincsen azonban kizárva annak a lehetősége, hogy még egyéb 

 jellemzetességek lesznek megállapíthatók, ha sikerül oly lepkéket nyer- 

 nünk, a melyek nemzésénél a pavonia gyakorolt fölényt, s a melyek ennél 

 fogva az enyimeinél közelebb állhatnak a pavoniá-hoz. 



Eddig a saját tapasztalatom. 



Ennek kapcsán felemlítem azon észleleteket, melyeket Popp Vilmos 

 budapesti postatiszt a hybrida maior nevelése körül tett. 1890 május 13-án 

 kikelt nála két spini nőstény (az utolsók az évben), a melyeket, mivel kissé 

 hibásak voltak, kertjében szilvafa törzséhez kötött ki. Másnap reggel 5 óra 

 tájban az egyiket pyri hímmel párzásban találta. A nélkül, hogy zavarta 



