213 



volna azokat, tüll-zsákot kötött reájuk, de délelőtt tovább meg nem figyel- 

 hette őket. Délután már elválva találta, de tojást e napon nem látott, 

 annál többet azonban (m. e. 120 — 130 darabot) a következő napon. Sza- 

 badon bocsátásuk után a tüll-zsák óvta a tojásokat és nemsokára a 82 fekete- 

 barna hernyót is. Ezek az első vedlésnél zöld színt öltöttek, részben sza- 

 bálytalan fekete foltokkal, leginkább oldalvást; a szemölcsök színe sem 

 volt egyforma, részint kék, de sötétebb, mint rendesen a pyri-nél, részint 

 pedig világosbarna. A második vedlés alkalmával a zöld szín kezdett domi- 

 nálni, de a fekete foltokon kívül az egyes testtagok szélein fekete gyűrűk 

 is mutatkoztak ; a szemölcsök kék vagy sötét narancsszínűek voltak, rövid 

 szőrrel ellátva. 



Tovább Popp a maga nyáját meg nem figyelhette. Egy szép napon 

 megszökött az, a tüll-zsákon esett nyíláson. A hernyók elszéledtek és részint 

 a verebek prédáivá váltak, részint a tudatlan házbeliek azokat mint utála- 

 tos férgeket eltaposták. Csupán egyetlenegy hernyót talált utóbb Popp, de 

 az is gubózófélben volt, úgy hogy színét világosan nem lehetett látni, de 

 minden esetre hy brida hernyó volt. 



Ebből végre 1891 ápril hó 28-án kikelt a lepke-nőstény, kisebb pyri 

 nagyságában ; felső szárnyai amazéinál világosabbak, alsó szárnyai azon- 

 ban sötétebbek és vörösbarnába játszók voltak. 



Betegsége gátolta Poppot abban, hogy lepkéit kellőleg gondozza, 

 s így azután bizonyos idő múlva rémülve látta, hogy drága állatját a moly 

 teljesen elpusztította. 



így hiúsultak meg minden ebbeli reményei. 



A hy brida media végett, mely a pavonia hím és pyri nőstény párzá- 

 sából származik s a melyet egykor Anker Eudolf nevelt, a részletekért 

 hozzá fordultam ; de ő minden felvilágosítást megtagadott. 



Természetrajzi Fiizetrk. XVIII. köt. 



\b 



