236 



Feltűnőbb volna a nyalábok alkotása, illetőleg fejlettségének külön- 

 böző fokozata a három esetben. A nagyobb nyalábok legmasszivabb tömegét 

 ugyanis a Ciidraniá-ná\ találjuk, mindkét oldalt hypodermalis kollenchy- 

 mával (Verstärkungsgewebe der Nerven); de kisebb nyalábjai, a melyek 

 minden esetben a levél húsába ágyazvák, vékonyfalu elemekből állanak 

 (inclus. Cudr. fruticosa). 



Második helyen áll a Plecospermum, a melynek hiányzó felső hypo- 

 dermalis kollenchimáját s nagy nyalábjainak kisebb szilárdságát a kis nya- 

 lábok keményfalu sejtjei pótolják. Absolut kivételt képez a Plecosp. Bureaui, 

 a melynek nyalábja olyan mint a Cudrania-é, ezenfelül még egy skleren- 

 chimívvel van ellátva; kis nyalábjai pedig vékonyfalu sejtekből állanak. 



A sorozatban leggyengébb végül a Cardiogyne, melynek nyalábjai alig 

 néhány edényből, kis nyalábjai ugyancsak vékonyfalú elemekből alkotvák. 

 Felső hypodermalis kollenchymája ennek sincsen. 



Mindezen különbségeknek systematikai jelentőséget nem tulajdonit- 

 hatunk. Igazolásául elég, ha ENGLER-nek a Rhus és az evvel rokon Ana- 

 cardiaceae-k morphologiai, anatómiai és phytogeographiai vizsgálataiból 

 nyert tapasztalataira hivatkozom ; a melyek szerint : 



«A genusok különbözőségét illetőleg a mechanikai czélokra szolgáló 

 anatómiai sajátosságok a természetes rendszerre nézve a legtávolabbról sem 

 birnak ugyanoly értékkel, mint a minővel birnak azok, a melyek chemiai 

 mineműségükkel állanak kapcsolatban. A növényeknek igazán természetes 

 csoportjai mindig megegyeznek valamely histiologiai tulajdonságra, egyes 

 sejtek vagy sejtcsoportokra nézve, amelyek bizonyos karakterisztikus anya- 

 got tartalmaznak. A mikrochemiai reactiók alkalmazásának fokozatos fej- 

 lődése csak előnyös lehet a rokonsági kapcsolatok megállapítására nézve». 

 Ezt Van Tieghem ily irányú vizsgálatai is kétségtelenül igazolják.* 



«Ha némely genusnál a kemény háncsrostokat sklerenchym pótolja; 

 vagy ha egyeseknél a háncs csak gyengén, másoknál pedig egyáltalában ki- 

 fejlődve nincs, úgy ez még ok nem lehet arra, hogy más tekintetben egy- 

 mással megegyező genusokat különböző csoportokba helyezzük».** 



Tagolatlan tejestömlök (Ungegliederte Milchsaftröhren) futják be a 

 levél szövetét minden irányban ; olyanok, aminőket De Baey az Urticaceae- 



* Van Tieghem : Sur les canaux sécréteurs des plantes. — Ann d. Sc. Natur, 

 Sér. 5. XVI., pag. 171. 



Van Tieghem : Sur la disposition des canaux sécréteurs dans les Cluciacées, 

 les Hypericacées, les Ternstroemiaeées et les Dipterocarpées (Bullet, de la Soc. botan. 

 de France. 1884 pag. 141. etc.). 



** A. Engler : Über die morphologischen Verhältnisse und die geographische 

 Verbreitung der Gattung Rhus, wie der mit ihr verwandten, lebenden und ausge- 

 storbenen Anacardiaceae. (Engler's Botan. Jahrb. Bd. I. Heft 4. (1881.) pag. 394.) 



