245 



hosszú, 9 — 10 [X. vastag csövek, ezek umbrabarna tartalommal telvék s a 

 gomba testében hosszában haladnak s a hymeniumba furakodva, felduz- 

 zadt lándzsás hegybe végződnek, mely az Agaricus-féUk cystid-eire emlé- 

 keztet. Ezt a systematikusok már bélyegül használják, s miután a Hymeno- 

 chaete nem generikus bélyege : Hymenium setulis cuspidatis rigidiusculis, 

 coloratis conspersum (Saccardo VI. 588) — ezt a fajt is a Hymenochaete-hez 

 kell vonni. A Corticium cinereum f. reflexum et resupiîiatum Saco. Syllo- 

 geban a Hymenochaete Boltonii (Sacc.) CooKE-hoz vonatott, a fenti varietás- 

 ról, meg a töalakról nincsen azonban szó a Syllogeban, ezeket egyelőre 

 külön lehetne mint Hymenochaete cinereum (Fr.) m. megjelölni. 



A hegyes serték tehát, melyekről a systematikusok írnak, nem egye- 

 bek mint a váladéktartók végei, tényleg egészen kihegyesedők s hártyájuk 

 kristályos berakodásoktól érdes meg törékeny. A váladéktartók lándzsás 

 vége 12 — 15 {X. vastag, sejthártyája a hymeniumból kiálló részén megvas- 

 tagodott és érdes, törékeny az ásványos, valószínűen kristályos berako- 

 dásoktól (VII. tábla 2. ábra). 



A Híjmenochaete tabacina (Sow.) Lev. New-Yersey-n gyűjtött példá- 

 nyokban volt rendelkezésemre ; szerkezete és váladéktartói egészen olya- 

 nok, mint az előbbi fajnál (VII. tábla 1. ábra). 



A Lyomyces serus Karst. (Finnországból), laza szövetű gyümölcstesté- 

 ben a váladéktartók nehezebben tűnnek föl, ezek is a hymeniumból kiálló 

 hegyes csúcsban végződő csövek. 



Corticium murinum Berk, et Br. (Victoria, Australia), egészen a 

 C. cinereum módjára van alkotva s így ezt is a Hymenochaete nembe kell 

 sorolni mint H. murina (Berk, et Br.) 2 m. 



A Corticium rubiginosum (Drezda) váladéktartói hasonló módra kiálla- 

 nak a hymeniumból ; azért ezt is mint Hymenochaete rubiginosa-t lehet 

 megkülönböztetni. 



Corticium cinerumF-ERS. f. Ulacinum Kickx itt több rétegben állanak a 

 váladéktartók egymás felett emeletesen, s így ez az alak már a Thelephora- 

 typus-hoz átmenetet képez. 



II. A második csoportba sorozom azokat a fajokat, melyeknél a 

 váladéktartók a belső szövetekben haladnak ; ilyenek a : 



Hypochnus laxus v. Hymenochaete laxa Karsten, melynél hosszú 

 csöves, a Lactarius- oVéihoz hasonló váladéktartók haladnak a belső szö- 

 vetekben, de csak kevés hatol a hymeniumba, jobbára párnátokban együt- 

 tesen haladnak ; ide sorolható a Radulum orbiculare Fr. (Pyrenei hegység) 

 is. Ennek testét hálózatosán összefonódott sokszögű hézagokat körülzáró 

 hyphaszövet alkotja, ezt pedig 2 — 4 tömött szövetlemez több emeletre osztja. 

 A váladéktartók ezekben a szövetlemezekben futnak, a gomba hosszirányá- 

 ban, a felülettel párhuzamosan. 



III. A harmadik csoport váladéktartói csövesek és mindig a hyme- 



Természetrajzi Füzetek. XVIII. köt. ^ ' 



