263 



Baglivia spinata Lörent. nov. sp. 



(Vni. tábla 1—5. ábra.) 



A vastagfalú kis ház fehér hengerded alakú, a csúcsa kerekített. 

 A ház az ambrionalis kanyarulaton kívül G egyenletesen és lassan növe- 

 kedő kanyarulatból áll, a melyek egymástól elkülönítve, képzelt tengely 

 körül jobbra kanyarodnak. A kanyarulatok oldalai elég laposak, és mivel 

 alul és felül éllel vannak ellátva, keresztmetszetben csaknem négyszögle- 

 tesek. A növekedési vonalak igen finomak. A kanyarulatok — az első kettő 

 kivételével — a felső élen ülő 5 — 6 tüskével vannak fedve. A szájnyílás — 

 a mennyire megítélhető — elípsis alakú. A legépebb példányom 4 mm. 

 magas és 1*3 mm. széles. 



A két első kanyarulat sima, kerek és egjnnással érintkező. A többi 

 kanyarulat alul és felül éllel van díszítve ; de míg az alsó él gyenge, úgy, 

 hogy leginkább csak a két utolsó kanyarulaton látható, addig a kanyarula- 

 tok felső részén, ott, hol a kanyarulatok más csigánál egymással érintkezni 

 szoktak, erős él lép föl. Ezen felső él duzzadt és korona módjára tüskékkel 

 van díszítve, olyan módon, mint a 3. ábrában a kanyarulat nagyított 

 képén látható. A felső él duzzadt voltát szembeötlővé teszi az, hogy az 

 él alatt barázda fut le csigavonalban, az egyik példányomnál ezzel pár- 

 huzamosan haladó finom barázdák vehetők még észre, kellő nagyítás mel- 

 lett. A tüskék háromszögüek és nagyított 3. ábrán feltüntetett módon 

 díszítik a kanyarulatokat. Minden egyes kanyarulaton 5 — 6 tüske van, 

 melyek olyan távolban vannak egymástól elhelyezve, mint a tüske leg- 

 nagyobb szélességi átmérőjének kb. a kétszerese. A fiatalabb harmadkori 

 kövületek közül egyedül a Melanopsis Bartolinii Cap.* van hasonló tüs- 

 kékkel ellátva. 



A többi eddig ismert — középső pontusi emeletből származó — 

 Baglivia-nemtől első tekintetre megkülönböztethető tüskeszerü díszítése 

 alapján, melyre az elnevezés is vonatkozik. Mert míg a Baglivia strongy- 

 logyra Brus, és B. goniogyra Brus, csak finom csigavonalban haladó 

 vonalakkal, a B. rugulosa Brus. finom hosszbordákkal, a B. streptogyra 

 Brus, pedig csak hosszanti ránczokat alkotó növekedési vonalakkal van 

 díszítve : addig a B. spinata Lörent. a helyenként hosszanti ránczokat 

 alkotó növekedési vonalakon kívül, az említett és a 3. ábrán is feltün- 

 tetett tüskékkel van ellátva, azonkívül pedig az egyik példányomon a felső 

 duzzadt, tüskékkel díszített él alatt lévő bemélyedéssel párhuzamosan 



* Giov. CáPELLiNi. Gli strati a congerie o la formazione gessosa-solfifera nella 

 provincia di Pisa e nei dintorni di Livorno. (Eeal. Accad. d. lincei. Róma. 1880. 

 Tav. IX. Fig. 1—6. P. 47.) 



18* 



