32 



különbözik a new-zealandi fajétól. ^ Az Ephydatia fiuviatilis (Lbkn) amfi- 

 diszkuszai a gemmulán sűrűen egymás mellé helyezve állanak (14. ábra) 

 az amfidiszkusz korong 16 — 20 /j. átmérőjű, a tengely {1% — 13. ábra) szin- 

 tén ily hosszú, csak ritkán éri el a 25 // nagyságot és közepén igen gyak- 

 ran, mint ez semmi más fajnál nem észlelhető, befűződött (13. ábra). 



De nem csupán az Ephydatia fluviatiUs-től különbözik a szóban 

 forgó szivacs, de egyetlen egy ismert fajjal sem azonosítható. Az egyedül 

 szóba jöhető Ephydatia Ramsay i (Haswell) is, jóllehet skeléttűi Lenden- 

 feld leírása^ és rajzai^ szerint egészen azonosak, amfidiszkuszainak kur- 

 tább (29 /j.) és vastagabb (5 fj) tengelye, és ennek folytán zömökebb alakja, 

 nemkülönben kisebb (350 //) átmérőjű gemmulái által ettől elég határozot- 

 tan eltér ; új fajnak tekintem ennélfogva és Ephydatia kakahuensis név- 

 vel jelölöm. 



Nem mulaszthatom el ez alkalommal köszönetemet fejezni ki Chilton 

 Kákoly úrnak azon szívességért, a melylyel nekem lehetővé tette ezen kér- 

 dés tisztázását. 



^ Az Ephydatia fiuviatilis (Lbkn) jó rajzai még a következő helyeken vannak : 



Dybowsky, Studien über die Süssw^asserschwämme des russisclien Eeiches. 

 St.-Pétersbnrg, 1882. Taf. I. Fig. 3 a, b, c, d. Taf. n. Fig. 9 a, h. 



Vejdovszky, Die Süsswasserschwämme Böhmens. Prag, 1883. Taf. I. Fig. 1, 2, 

 7, 10, 14, 18. 19. . 



Eetzee, Die Deutschen Süsswasserschwämme. Tübingen, 1883. Taf. II. Fig. 

 10, 23—25. 



WiERZEjsKi, Le dévelopement des gemmules des éponges d'eau douce 

 d'Europe (Archiv. Slaves Biologie. Taf. L 1886; Taf. Fig. 2, 7—10). 



Potts, Contributions towards a Synopsis of the Américain Forms of Fresh- 

 water Sponges. Pl. IX. Fig. 5. (Proc. Acad. Nat. Sc. Philadelphia. 1887.) 



GiROD, Les Eponges des eaux douces d'Auvergne (Travaux Laborat. Zool. 

 Girod. Faculté Se. de Clermont-Ferrand. T. L 1888, Planche L Fig. 4 a, h.) 



GiEOD, Les spongilles, leur recherche, leur préparation, leur determination 

 (Kev. Scient, du Bomb, et du Centre de la Fr. Tome II. 1889. Planchhe I. Fig. 10.) 



Zacharias, Thier- und Pflanzenwelt des Süsswassers. Leipzig, 1891. I. Bd. Fig, 

 42—44. S. 218—19. 



Traxler, a hévízi iszap szivacsspikulái. (Földtani Közlöny. 1895. II. tábla, 

 1 — 4. ábra.) 



Gemmulametszetet mindezek közül csak Vejdovszky és Wierzejsky adnak; de 

 a nyilas szerkezete egyik szerzőnél sincs pontosan feltüntetve. 



M. c. 



M. c. Taf., VL, Fig. 9—10. 



