67 



«Iterülö nagy pocsolya vizében, Carteria muUifilis Fres. és Chlamydomo- 

 nas-ok társaságában, még pedig oly nagy mennyiségben, hogy ezen moszat 

 3j vizet élénk sárgászöld szinüre festette.^ 



Csaknem egy teljes hónapon át napról-napra friss anyag volt rendel- 

 kezésemre e helyen, úgy, hogy az összes vizsgálataimat élő növényeken 

 végezhettem és az alábbiakban leírtak több száz egyén megvizsgálásának 

 eredményei. 



A vegetativ alak úgy nagyság, mint pedig alak tekintetében lénye- 

 gesen különbözik a gametáktól, s mint a Chlamydomonadinák egyik leg- 

 nagyobb faja, a megfigyelőre már első pillanatra is idegenszerű benyo- 

 mást tesz. 



A sejt alakja nem mindig egyforma; leggyakoribb ugyan a Dill meg- 

 figyelte hengeres s a végeken letompított alak (IIL Táb. 19. ábra); de 

 ugyancsak nem ritkák a hosszúra nyúlt hengeres rajzósejtek sem, melyek 

 mindkét végükön hegyesednek ; e hegyesedés azonban a csillangót nem 

 viselő úgynevezett o hátsó» testvégen mindig feltűnőbb és élesebb (III. Táb. 

 16. ábra). Ha éhez még a mellső testvég kihegyesedése is járul, akkora 

 testalak sokszor a Chlorogonium eiichlonim- éhoz hasonlít. 



Ezen különböző alakú rajzók egymással keverten, egy és ugyanazon 

 lelőhelyen fordultak elő, s az alakot nem tekintve, miben sem különböztek 

 egymástól. Nem látok tehát okot, hogy a különféle testalakra való tekintet- 

 ből ezeket rendszertanilag is elválaszszam egymástól, s azt gondolom, hogy 

 sokkal elfogadhatóbb azon nézet, hogy ezen kismérvű alakbeli különbségek 

 a protoplasma alakváltoztatási tulajdonságából eredők ; s ezt hatalmasan 

 támogatja egy már régebben tett megfigyelésem. Hasonló testalakbeli 

 különbségek állnak t. i. a Carteria genus egy másik fajára, a C. midtifiUs-Ye 

 is, melynek különböző alakjait IH. Táb. 1 — 4. ábrája mutatja. Ezen faj 

 vegetativ sejtjei majd gömbölydedek, majd hengeresek, majd pedig körte- 

 alakúak. Hogy azonban itt sincs s^ó több, állandóan egyforma alakról, 

 annak bizonysága, hogy közvetlenül a nagyító alatt figyeltem meg az egyé- 

 nek hosszúra való nyúlását. S hogy mity nagy mérvben contractilis a Car- 

 teria-íélék sejtplasmája, mutatja az is, hogy nem egy ízben figyeltem meg 

 minden látható ok nélküli kisebbfokú plasmolysist ; a sejtek falukon belül, 

 6gy "^^gy több helyen is, hirtelenül behorpadtak (Hl. Táb. 2. ábra) s ezen 

 behorpadás azután néhány perez múlva kiegyenlítődött. 



Azért szólok minderről oly részletesen, s azért tartom szükségesnek 

 hangsúlyozni azt, hogy a protoplasma, ez alsórendű növényeknél oly nagy 



^ Az említett vizgödörben ezenkívül még a következő moszatokat és véglénye- 

 ket találtam : Chlamíjclomonas pulvisculus, tingens, Pohjtoma uvella, Euglena viridis, 

 Amoeba Umax (1. III. Táb. 5. ábra), Anthophysa vegetans, Chilomonas paramaecium, 

 Pleuronem,a chrysalis és Vorticella m,icrostoma. 



5* 



