70 



A chlorophor strómája reám lemez benyomását teszi. Lemez van a 

 legfiatalabb rajzók, nevezetesen pedig a gameták sejtjeiben, és ez minden két- 

 séget kizáró módon észlelhető. A fejlődés előrehaladtával, úgy látszik, e 

 lemez magától válik szét egyes darabokra. Azt, hogy ez esetleg az assimi- 

 latióval járó tény, vagy pedig külső befolyások, például vegyi változásoktól 

 függő és ezektől eredő, csak külön e czélból tett kísérletek alapján lehet 

 majd kimutatni; jelenleg ezen kérdést eldöntenem még nem sikerült. 

 Tény azonban már most is, hogy a legtöbb jól fejlett rajzó chloro- 

 phorja már nem lemez, hanem, számos, többnyire hosszirányú, rendesen 

 szabályos, nem ritkán azonban szabálytalan szalag. 



Ezt igen jól láttam a C ohtusán (III. Táb. 16. ábra), melynek hatal- 

 mas rajzói, főleg ha nincsenek nagyon telve keményítőszemcsékkel és ex- 

 cretanyagokkal, igen alkalmasak e nemű tanulmányokra. 



A chlorophor ezen, szalagok alakjában való kifejlődése már 1892-ből 

 is ismeretes a Carteria egy rokon alakjáról, melyet Schmidle W. Chlamy- 

 domonas Kleinii Schmidle néven irt le ^ s igen jól is ábrázolt. 



Ugyancsak hasonlót látott ez évtized elején Goroschankin is, ki Chla- 

 mydomonas reticulata Gorosch. néven egy új Chlamydomonas-ía,jt is leir,^ 

 melyre szerinte főképen jellemző a «szétvagdalt», más helyen «hálózatos- 

 nak» mondott chlorophor. 



Szalagos chlorophort látott végül Dill ^ is, a Stein leírta Chlamy- 

 .domonas grandis-on, melyet Schmidle fajával identikusnak tart. 



A chlorophylltest ezen szalagok alakjában való kifejlődését nem csak 

 a Carteria obtusán láttam, hanem ezt igen számos más Volvocinea-ml is 

 ismerem, s ezek mind csakis sajátságos chlorophorjukkal különböznek a 

 többi alaktól. 



Schmidle és a többi nevezett szerző ezen jelenségben species jelleget 

 lát. és Schmidle új faját nagy részben erre is alapítja. Ha ezen nézetet 

 követném s híve lennék a szervek Dill hirdette változatlanságának, akkor 

 a Caríma oöíttsíi szalagos chlorophorú alakjait, akkor mindazon Volvo- 

 cmea- alakokat, melyeknél ilyen chlorophort észleltem, hasonlóképen új 

 fajoknak kellene tartanom. Hogy pedig a chlorophor ezen kifejlődése nem 

 , állandó bélyeg, mutatja az, hogy 1893. szeptember 30-án hozott anyagban 

 •csupa egyenletesen zöld Carteria obtusa volt, lemezes chlorophorral ; 

 néhány nap múlva azonban láttam egyes rajzókban itt-ott is egyes hossz- 

 irányú sávokat, és október első hetében egyre nagyobb számban láttam 



^ Schmidle W. : Ueber den Bau und die Entwickelung von Clilamydomonas 

 Kleinii n. sp. («Flora» 1892. 17. 1. 1. 2. tábla.) 



^ Goroschankin: Beiträge zur Kenntniss der Morph, und System, d. Chlamy- 

 domonaden 124. 1. III. Tab. 1 — 4. ábra. 



3 Dill. Op. cit. 337., 355. 1. 



